УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2023 року
м. Київ
Справа № 753/16617/16-к
Провадження № 51 - 2343 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року щодо нього,
встановив:
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 187  ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ним вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 ч. 1 КК України. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року апеляційні скарги прокурора, захисника засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задоволено частково та змінено вирок в частині прийнятого рішення щодо цивільного позову. В решті вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі порушується  питання про перегляд ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про допущені судом апеляційної інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість ухвали суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України. 
Крім того, засуджений, хоч і зазначає про порушення апеляційним судом  ст. 419 КПК України, проте не наводить підстави для скасування ухвали апеляційного суду, а також належного обґрунтування допущення судом таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою зміну чи скасування оскаржуваного судового рішення.
Також засудженому необхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний  строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3