ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3577/23 Справа № 200/14822/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
Головуючого - судді Халаджи О. В.
суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В., 
секретар Кругман А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2022 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, (суддя першої інстанції Цитульський В.І. повний текст ухвали складено 28 листопада 2022 року),
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Ухвалою Бабушкніського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2022 року закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частини автомобіля «Мазда 6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в сумі 7 500 доларів США.
Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та подала апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена без з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права. 
Наголошує на тому, що за умовами мирової угоди від 25.09.2014 року, яка була затверджена судом, сторони визнали права власності на Автомобіль за ОСОБА_3 , визнали укладення договору купівлі-продажу за ціною 75 000 грн., що було 15 000 доларів США на момент продажу.
Вказує на те, що предметом спору даної справи є не автомобіль, а грошові кошти, яки були отримані відповідачем за його відчуження.
ОСОБА_1 , просила ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2022 року в частині закриття провадження скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу надійшов із пропуском строку на його подання, а тому судом апеляційної інстанції не враховується, разом з цим у судовому засіданні представник відповідача – адвокат Трофименко В.В. доводи, викладені у запереченні на скаргу виклав у судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги.
ОСОБА_4 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.
ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 
1). неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2). недоведеність обставин, що мають значення для справи;
3). порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції було досліджено матеріали справи №2-132/11. При огляді яких встановлено, що в межах вказаної справи, серед іншого, розглядалися вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини вартості автомобіля «Мазда-6» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Провадження у цій частині закрито у зв`язку із укладенням мирової угоди. Ухвала про визнання мирової угоди набрала законної сили.
Закриваючи провадження в частині позовних вимоги стягненння вартості частини автомобіля, суд першої інстанції вказав на те, що провадження у цивільній справі №2-132/11 стосовно позовних вимоги вартості автомобіля вже було закрито, що є підставою для закриття провадження у даній цивільній справі.
Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою, яка згодом була позивачкою 05.02.2018 року уточнена, вона просила, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь компенсацію вартості частини автомобіля «Мазда 6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 7500 доларів США.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з пунктами 2, 10 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом: визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Так, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Відсутність предмету спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, а припинення провадження у справі - це форма закінчення цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо  набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. 
Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що набрало законної сили рішення, ухвалене з приводу спору, який є тотожним позову, що розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
З матеріалів цивільної справи № 2-132/11 вбачається, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2011 року, позов ОСОБА_1 , було задоволено частково.
Поділено майно між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Виділино в натурі ОСОБА_2 на праві приватної власності автомобіль «Мазда-6», 2003 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 і стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 55 185 гривень компенсації частини його вартості.
Змінено відносини сумісної власності і визнано кваритру 201 в секції № 4 будинкувід АДРЕСА_1 належною спільно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в частках і , відповідно, що підлягає державній реєстрації.
Ухвалою Бабушкінського районого суду мю Дніпропетровська від 02 грудня 2011 ркоу у справі № 2-132/11 заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2011 року було скасовано, розгляд призначено в загальному порядку.
У серпня 2013 року ОСОБА_3 вступив у справу в якості третьої особи,звернувшися до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з позовом на предмет усунення сумнівів в праві власності на придбаний у відповідача за готівкові кошти автомобіль «Мазда-6», дердавний номер НОМЕР_1 , з підстав удаваності вчиненої відповідачем довіреності, оформленої приватним нотаріусом.
25 вересня 2014 року між ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було укладено мирову угоду, якою було визнано права власності на автомобіль «Мазда-6», 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_3 .
Також з даної угоди вбачається, що вона набуває чинності з моменту її визнання судом, що тягне погашення миром самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним і права приватної власності на рухоме майно та вимог про поділ автомобіля в натурі із закриттям провадження у цивільній справі у цій частині.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2014 року визнано укладену ОСОБА_3 мирову угоду з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Провадження у справі за самостійними вимогами третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання права власності, за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного автомобіля і за зустрічним позовом в цій частині закрито за п.4 ст. 205 ЦПК України.
За таких обставин слід зазначити, що даною мировою угодою було визано право власності на автомобіль за ОСОБА_3 , у зв`зку з чим провадження у справі було закрито, проте слід зазначити, що в даній мировій угоді не було узгоджена компенсація частини автомобіля ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що свідчить, про право ОСОБА_1 звернутись з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього даної компенсаціїї.
Також слід зазначти, що у даному позові, позивачка не порушує питання, про поділ автомобіля чи визання права власності, позовні вимоги стосуються стягнення вартості частини автомобіля який ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 за ціною 75 000 грн, які на час продажу відповідали еквіваленту 15 000 доларів США
Дані обставини судом першої інстанції проігноровані, та у повному обсязі не було досліджено матеріали цивільної справи та не надано належну правову оцінку обставинам, які мають значення для справи.
Отже, виходячи з наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував наведені обставини, з огляду на що зробив помилковий висновок про закриття провадження в справі, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Колегія суддів вважає, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України.
Отже, ухвала суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування.
Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2022 року в частині закриття провадження у справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.

Судді:                                                                                О.В. Халаджи
                                                                               О.Д. Канурна
Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2023 року.

Головуючий-суддя                                                                 О. В. Халаджи