РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 569/19829/22
Провадження № 22-ц/4815/400/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді : Гордійчук С.О.,
суддів: Ковальчук Н.М., Майданіка В.В.
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи: 
заявник:  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович,
стягувач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Дяденчука А.І. на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2023 року, ухвалене в складі судді Кучиної Н.Г., у справі № 569/19829/22,

в с т а н о в и в :
У грудні 2022 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича, у якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність та скасувати постанову від 05.12.2022 приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича, в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий у філії Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» у виконавчому провадженні № 70397846. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 70397846 з виконання виконавчого листа № 569/14220/16-ц, що виданий 29.08.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 1602969 грн. та 6890,00 грн. судового збору, 
- зняти арешт із зарплатного рахунку НОМЕР_1 відкритого у філії Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , що накладений постановою про арешт коштів боржника від 05.12.2022 р.
Скарга обґрунтована тим, що у приватного виконавця перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь  ОСОБА_2  суми заборгованості, що визначена у рішенні Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/14220/16-ц. Виконавець в рамках виконавчого провадження, 05 грудня 2022 року виніс постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках боржника у філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 .
Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, та подальше списання коштів з нього призводить до порушення конституційних прав боржника. 
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2023 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича задоволено частково.
Скасовано постанову від 05.12.2022 приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича, в частині накладення арешту на заробітну плату, що знаходиться на рахунку НОМЕР_1 , що відкритий у філії Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» у виконавчому провадженні № 70397846.
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 70397846 з виконання виконавчого листа № 569/14220/16-ц, що виданий 29.08.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 1602969 грн. та 6890,00 грн. судового збору, - зняти арешт із коштів заробітної плати, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 відкритого у філії Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , що накладений постановою про арешт коштів боржника від 05.12.2022 року.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що дії приватного виконавця є неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , накладення арешту здійснено з порушенням вимог закону, оскільки такий рахунок використовується для отримання боржником заробітної плати.
Не погодившись з означеною ухвалою суду, стягувач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені скарги  ОСОБА_1  на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не надав приватному виконавцю доказів того, що на картковий рахунок зараховується виключно його заробітна плата. 
Суд безпідставно не врахував, що матеріали справи не містять повідомлення від банку про спеціальний режим рахунку, що виключає можливість зняття арешту із такого рахунку. 
Звертає увагу суду, що випискою за картковим рахунком НОМЕР_1 підтверджуються надходження на зазначений рахунок інших коштів, що виключає віднесення його до рахунку із спеціальним режимом використання.
У відзиві на апеляційну скаргу заявник вказує, що судове рішення є законним та обгрунтованим. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає .
Установлено, що 05 грудня 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренком С.П. накладено арешт на грошові кошти боржника. Зокрема арештовано усі грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходились на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому у філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк».
Згідно довідки філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 115.21/2-15-241 від 09.12.2022 року заробітна плата працівнику ОСОБА_1 виплачується на картковий рахунок НОМЕР_1 , який відкритий у філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк».
Випискою за картковим рахунком НОМЕР_1 підтверджується надходження на зазначений рахунок інших коштів, не лише заробітної плати.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга Ї третя статті 451 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
У частинах першій, третій статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків (стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) викладений висновок, що «стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. З установлених судами обставин вбачається, що рахунок боржника № НОМЕР_3 , на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Також ПАТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України). Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій не встановлено, що боржник звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_3 для виплати заробітної плати своїм працівникам».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 Провадження № 14-218цс21 вказано, що «встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань. Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.
При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе. Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».
У постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року у справі №211/4347/15-ц (провадження №61-20177св21) зазначено : «Оскарженими постановами державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті в банківських установах на ім`я ОСОБА_1. При цьому державний виконавець визначила порядок виконання зазначених постанов, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Доводи ОСОБА_1 та установлені обставини не містять відомостей, що на момент винесення вказаних постанов державний виконавець мав інформацію, що відповідні рахунки в АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "ПУМБ", відкриті на ім`я ОСОБА_1, є "зарплатні" та/або на них зараховується заробітна плата (грошове забезпечення) і розмір коштів, що складають заробітну плату на цих рахунках. За таких обставин відсутні підстави задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанов від 07 жовтня 2020 року та 04 грудня 2020 року в частині арешту коштів за відповідними рахунками НОМЕР_4 в АТ "Державний ощадний банк України" та в АТ "ПУМБ…».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Оскільки заявник не довів належними доказами (повідомленням банку, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено), що відкритий на нього у філії Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» картковий рахунок  НОМЕР_1 , використовується лише для зарахування заробітної плати боржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування арешту із зазначеного карткового рахунку.
Випискою за картковим рахунком  НОМЕР_1  підтверджуються надходження на зазначений рахунок інших коштів, що виключає віднесення його до рахунку із спеціальним режимом використання (а.с. 45-119).
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника оскільки, накладаючи арешт на спірний рахунок, приватний виконавець визначив порядок виконання постанови про арешт коштів боржника, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
За таких обставин відсутні підстави для задоволення вимог скарги про визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця щодо винесення постанови від 05 грудня 2022 року в частині арешту коштів за відповідним рахунком скаржника у філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» .
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2  адвоката Дяденчука А.І. задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2023 року скасувати.
У задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 20 квітня 2023 року.

Головуючий :                                                         Гордійчук С.О.

Судді :                                                                        Ковальчук Н.М.

                                                                               Майданік В.В.