ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1836/22  Номер провадження 33/814/1186/23	Головуючий у 1-й інстанції Високих М.С.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Рябовола Володимира Володимировича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 21 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 21 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 13 червня 2022 року о 12:35 год. в м. Харків, по вул. Достоєвського, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Деу», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння - зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Рябовол В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Зокрема вказує, що зібрані працівниками поліції докази не відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом».
Зазначає про відсутність доведеного факту порушення водієм ПДР, що стало підставою зупинки транспортного засобу та порушення поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, а саме не складання акту огляду, відсутність фіксації перевірки виявлених ознак наркотичного сп`яніння, не відсторонення водія від керування, що в своїй сукупності не доводять факт вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами є:
протокол серії ААБ №297282 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , 
пояснення свідків – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
направлення на огляд, яке в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, долучено до матеріалів справи,
рапорт поліцейського,
записи бодікамери працівника поліції.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим та його захисником.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису з бодікамери працівника поліції, в зв`язку з виявленими ознаками у ОСОБА_1 можливого наркотичного сп`яніння, працівником поліції в присутності двох свідків та під здійснення відеозапису, було запропоновано водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився (12:41 год.).
При цьому з відеозапису та бесіди ОСОБА_1 з поліцейським вбачається, що напередодні на ОСОБА_1 вже складався протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Водію було роз`яснено його права та те, що своєю відмовою від проходження огляду він підтверджує факт вживання чогось забороненого та йому є що скривати, що в свою чергу є підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що ОСОБА_1 не заперечував та не виявив бажання довести свій стан та факт не вживання ним наркотичних засобів шляхом проходження відповідного огляду у лікаря-нарколога. 
Доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 повідомив, що був зупинений на блок посту для перевірки документів.
Не беруться до уваги посилання щодо відсутності складення поліцейським акту огляду на стан сп`яніння, у відповідності до п. 10. Розділу 2 інструкції, оскільки це стосується результатів огляду проведеного поліцейським на стан алкогольного сп`яніння. В даному випадку поліцейський не уповноважений проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння, а лише констатує наявність ознак наркотичного сп`яніння, які були записані в направленні на огляд водія до медичного закладу.
Стосовно не вручення водію другого примірника протоколу, на чому наголошує захисник, то вказані твердження спростовуються відеозаписом де о 13:16 год. ОСОБА_1 отримує копію вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи про не відсторонення водія від керування апеляційний суд вважає помилковими, оскільки поліцейським було заборонено ОСОБА_1 керувати транспортним засобом, який згідно рапорту працівника поліції залишився на місці зупинки та роз`яснено про необхідність знайти тверезого водія. 
Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Докази щодо відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться зібраними по справі доказами та не спростовані притягнутим. 
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Рябовола Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 21 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна