Справа № 463/9000/22                                Головуючий у 1 інстанції: Лено С.І. 
Провадження № 33/811/513/23                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Романюк М.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Свищо Сергія Михайловича на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 , 

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.
Згідно постанови ОСОБА_1 06 грудня 2022 року о 00:22 год. в м. Львові на вул. Личаківській, 181, керував т.з. Alfa Romeo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Свищо С.М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального.
Вказує, що наданими на розгляд суду матеріалами, в тому числі відеозаписом, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 вказаним в протоколі транспортним засобом. У справі відсутні будь-які докази, які вказують на можливе керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Крім цього, відеозаписи з камер № 470220, 471604, 470216,з ТЗ 1034, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 156832 є додатками до цього протоколу, суду для дослідження не надані. До матеріалів справи долучені відеозаписи з камер №№ 470268 та 470217, які в більшій частині взагалі не мають відношення до подій, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 156832.
Більше того, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформлені на заздалегідь заготовлених бланках, складені не зі слів свідків, отже не можуть бути визнані судом належними і допустимими доказами на підтвердження викладених у них обставин.
Також, апелянт звертає увагу на те, що акт огляду на стан сп`яніння, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складені не у присутності особи, щодо якої було прийняте рішення проводити огляд на стан сп`яніння, а також без участі свідків, оскільки складання даних документів а також надання їх для підписання вказаним особам не зафіксоване за допомогою відеозапису та у даних документах відсутні підписи вказаних осіб.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Свищо С.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та не заперечив проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст. 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
Так, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння на час зупинки працівниками поліції.
Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому згідно ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 156832 від 06 грудня 2022 року, ОСОБА_1 06 грудня 2022 року о 00:22 год. в м.Львові на вул. Личаківській,181, керував т.з. Alfa Romeo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Проте, як вбачається із відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції не підтверджується факт керування ОСОБА_1 , зокрема відеозапис починається із того, що ОСОБА_1 перебував у припаркованому автомобілі.
Крім цього, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 156832 від 06 грудня 2022 року до протоколу додаються відеозаписи з камер № 470220, 471604, 470216,з ТЗ 1034, проте такі в матеріалах справи відсутні та суду для дослідження не надані.
Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не звернув на зазначене уваги та послався як на доказ підтвердження винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 156832, а також на відеозапис події від 06 грудня 2022 року.
Оцінюючи досліджені відеоматеріали, з урахуванням висловлених апелянтом зауважень та аргументів, суд зазначає наступне.
Так, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні два диски з відеофайлами, проте у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про дані відеозаписи, а також про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. 
Крім цього, на компакт-диску, наданому працівниками поліції, містяться файли відеозапису, зі змісту яких вбачається, що відеозапис не відображає момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повний хід спілкування водія з поліцейськими, натомість відеозаписи містять відомості лише про події, які мали місце біля припаркованого транспортного засобу.
Також, з вищенаведених відеозапису вбачається, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформлені на заздалегідь заготовлених бланках, складені не зі слів свідків. Більше того, акт огляду на стан сп`яніння, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складені не у присутності особи, щодо якої було прийняте рішення проводити огляд на стан сп`яніння, а також без участі свідків, оскільки складання даних документів, а також надання їх для підписання вказаним особам не зафіксоване за допомогою відеозапису та у даних документах відсутні підписи вказаних осіб.
Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Alfa Romeo д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, з огляду на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у матеріалах справи, що судом першої інстанції не перевірено належним чином, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є недоведеною.
Крім цього, в матеріалах справи наявної копія постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6252598, проте ОСОБА_1 такий штраф не оплатив, так як має намір оскаржувати вищенаведену постанову, оскільки вважає її незаконною. 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав люди основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України: 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства». Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, зважаючи на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції не зафіксований у відповідності до вимог законодавства, а визнання винуватості не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог законодавства, доводи наведені в апеляційній скарзі є підставними, а тому неможливо однозначно ствердити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Свищо Сергія Михайловича – задоволити.
Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати та провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення..
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                         М.Ф. Романюк