ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2129/23                Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О. М.
Провадження № 33/818/551/23        Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       16 червня 2023 року                                                                        м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2023 року, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працевлаштований, мешканець АДРЕСА_1 ,
- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
       Постановою встановлено, що  ОСОБА_1 29 березня 2023 року о 21.00 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вул. Ощепкова, 48-А, керував автомобілем «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія в присутності двох свідків проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат огляду позитивний, вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 0,92 проміле., що також підтверджується даними висновку КНП ХОР «ОНД» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 732 від 29 березня 2023 року.
       В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що справа була розглянута без його участі. Вказує, що його зупинили працівники поліції безпідставно, що є порушенням чинного законодавства. Зазначає, що працівники поліції не роз`яснили йому його права, чим порушили його право на захист. Зазначає, що працівники поліції не надали йому сертифікат та інші документи, які підтверджують справність алкотестеру «Драгер». Вказує, що під час проведення огляду на місці свідків не було, а після того як він пройшов огляд на місці його зупинки, працівники поліції залучили свідків, які надавали свої письмові пояснення. Вказує, що в протоколі працівник поліції не зафіксував відомості про технічний засіб, на який здійснювалась відеофіксація події. Посилається на відсутність направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Також вказує, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, як містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; рапорті працівника поліції; акті огляду на стан сп`яніння; результаті тесту газоаналізатора; висновку лікаря; письмових поясненнях свідків, а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.
       Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат – 0,92 проміле, з результатом не погодився, в присутності двох свідків погодився пройти тест в медичному закладі, результат № 732 (перебуває у стані алкогольного сп`яніння).
       Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі. Факт ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом також підтверджується відомостями відеозапису, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що останній перебуваючи у приміщенні медичного закладу особисто ознайомився із відомостями протоколу про адміністративне правопорушення та отримав його копію.
       Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки, не звертався до суду в порядку КАСУ, а також не звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
       Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час складення ними стосовно нього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності.
       Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору Драгер, вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 0,92 проміле.
       З відомостей відеозапису, який мститься в матеріалах справи (арк. 3) вбачається, що ОСОБА_1 , після його зупинки працівниками поліції, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки. Працівники поліції надали йому газоаналізатор «Драгер», з використанням якого останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.
       Результат цього огляду виявився позитивним, а саме 0,92 проміле. ОСОБА_1 був не згоден з таким результатом і просив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. 
Проте, з відеозапису об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо несправності газоаналізатору «Драгер» працівникам поліції не висловлював. При цьому ОСОБА_1 не просив у працівників поліції документи, які підтверджують справність газоаналізатора «Драгер». 
Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатора Драгер (арк. 4) вбачається, що цей прилад пройшов калібрування 15.12.2022 року, тобто майже за три місяці до цієї події, що поза розумним сумнівом свідчить про справність цього вимірювального пристрою, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими та суд апеляційної інстанції ставиться до них критично.
       Поряд з цим, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. 5).
Відповідно до відомостей цього акту вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, про що свідчить його власноручний підпис у графі «з результатом згоден».
Ці відомості свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки та був обізнаний про результат огляду, який він пройшов на місці його зупинки.
Крім того, відповідно до відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Зокрема, в медичній установі ОСОБА_1 пройшов огляд з використанням газоаналізатору, результат якого був позитивним – 0,81 проміле. Також ОСОБА_1 надав біологічні зразки крові, а також медичні працівники виміряли його тиск. 
       Відповідно до відомостей наданого лікарем висновку (арк. 6), ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
       Отже відомості висновку поза розумним сумнівом підтверджують результат газоаналізатору «Драгер» про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
       Враховуючи відсутність будь-яких скарг ОСОБА_1 щодо дій медичних працівників під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зазначені у висновку відповідають дійсності та заслуговують на увагу.
       Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції, який перебував на дорожньому посту під час проїзду цього посту ОСОБА_1 для перевірки документів. Також з цього відеозапису об`єктивно вбачається, що на цьому посту зупинялись безпосередньо всі автівки, які проїжджали цей пост, в тому числі був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а тому, враховуючи відсутність скарг на дії працівників поліції, такі твердження апелянта є необґрунтованими.
       Крім того, відповідно до відомостей відеозапису об`єктивно вбачається, що працівник поліції в медичному закладі заповняв направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на підставі якого і був проведений огляд ОСОБА_1 , а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими та не відповідають дійсності.
       Крім того, з відеозапису вбачається, що в приміщення медичної установи працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України а ст. 268 КУпАП, що поза розумним сумнівом спростовує такі твердження апелянта.
       Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому до матеріалів справи був долучений відеозапис події за участю ОСОБА_1 , який містить відомості про: зупинку автомобіля, яким керував ОСОБА_1 ; проведення огляду на місці його зупинки з використанням алкотестеру ДРАГЕР; проведення огляду у закладі охорони здоров`я; роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, а тому, враховуючи наявність цього відеозапису, залучення працівниками поліції свідків було необов`язковим.
Проте, працівники поліції залучили свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в своїх письмових поясненнях (арк. 7, 8) зазначили, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, який був проведений на місці його зупинки та бажав проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції були допитані ці свідки, які будучі попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань та за введення суду в оману, пояснили, що проїжджаючи блок пост були зупинені працівниками поліції та останні залучили їх у якості свідків. В їх присутності ОСОБА_1 не погодився з висновком проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння та просив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Тобто, відомості письмових пояснень свідків об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вони заслуговують на увагу.
       Між тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
              Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
              
Суддя Харківського
апеляційного суду                                                        С.К. Шабельніков