ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3689/23 Справа № 200/18000/14-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання — Панасенко С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, –

ВСТАНОВИЛА:

       У грудні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про зміну способу виконання рішення у вищевказаній цивільній справі, посилаючись на те, що банк позбавлений можливості виконати судове рішення через відсутність необхідних документів для реалізації предмета застави та відсутність попиту покупців.
       У зв`язку з чим, заявник просив суд змінити спосіб виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1  про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNHLGB00000646 від 21 грудня 2006 року вирішено звернути стягнення на квартиру загальною площею 36,10 кв.м., житловою площею 16,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк», та встановити наступний спосіб виконання рішення суду, а саме, звернути стягнення на квартиру шляхом реалізації вказаного предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.
       Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Не погодившись з такою ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про зміну порядку і способу виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року у справі №200/18000/14-ц – задовольнити в повному обсязі.
       Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення — без змін, з огляду на таке.
       Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року у справі №200/18000/14-ц задоволено частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNHLGB00000646 від 21 грудня 2006 року станом на 17 вересня 2014 року в розмірі 424 537, 81 доларів США, звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру загальною площею 36,10 кв.м., житловою площею 16,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
       Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2015 року зазначене вище заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року змінено та зазначено, що виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року.
       Відмовляючи у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення, районний суд виходив з того, що заявником не надано переконливих доказів, які підтверджують наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неожливим, відповідно до вимог ст.435 ЦПК України.
       У своїй скарзі апелянт посилається, зокрема, на те, що на даний час є неможливим пред`явлення рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року до виконання у ВДВС, оскільки цим рішенням не встановлено порядок та механізм його реалізації, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення.
       Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, з наступних підстав.
       Так, звертаючись до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, заявник посилався на те, що на даний час Банк позбавлений можливості виконати судове рішення, оскільки у позивача відсутні необхідні документи для реалізації предмета іпотеки та відсутній попит покупців.
       Відповідно до ч.3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
       Згідно з вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Доказів, які підтверджують наявність підстав зміни способу виконання рішення заявником при подачі заяви про зміну способу виконання рішення не надано, а матеріали справи таких доказів не містять.
       Поняття зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.
       Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
       Місцевий суд вірно зауважив, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у Банку існують складнощі у виконанні судового рішення, у зв`язку з чим слід змінити спосіб та порядок його виконання.
       Крім того, колегія суддів зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із позовними вимогами, позивач обрав способом захисту своїх прав та інтересів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу.
       Процедура продажу встановлена ст.38 Закону України «Про іпотеку», що передбачає продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Таким правом сторона наділяється або договором із іпотекодавцем, або рішенням суду.
       При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах визначено ст.41 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону.
       Колегія суддів вказує, що заявник, звертаючись із цією заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, фактично просить змінити рішення суду та змінити первісно обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому підстави для задоволення заяви Банку відсутні.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви.
       Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» — залишити без задоволення.
       Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                  В.С. Городнича

       Судді:                                                                  О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова