Постанова
Іменем України
18 травня 2023 року
м. Київ
справа № 760/28605/21
провадження № 51-134км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                                         ОСОБА_1 ,
суддів                                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                      ОСОБА_4 ,
прокурора                                                          ОСОБА_5 ,    
захисника                                                        ОСОБА_6 ,
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження,                        ОСОБА_7 ,
розглянув  у  відкритому  судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року в кримінальному провадженні № 22021101110000116 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірська російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК).
 
Короткий зміст оскаржених судових рішень 
1.        Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року кримінальне провадження № 22021101110000116 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 309 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК.
2.        Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
3.        У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вищевказані судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 декілька разів зупинялося на підставі постанов слідчого від 20 серпня, 03 та 
08 вересня 2021 року і згодом відновлювалося, а строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про його відновлення не включається у строки досудового розслідування. При цьому, на переконання прокурора, згідно з вимогами ч. 5 ст. 219 КПК в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, яка була чинною на час проведення досудового розслідування, день винесення постанови про зупинення кримінального провадження також у зазначений строк не включається. 
4.        Крім того, зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою заперечення прокурора на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду 
м. Києва від 19 жовтня 2021 року, якою було необґрунтовано скасовано постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 03 вересня 2021 року. Однак, навіть з урахуванням скасування зазначеної постанови, на час зупинення кримінального провадження 08 вересня 2021 року у органу досудового розслідування залишалося 2 дні до закінчення строку досудового розслідування, тоді як суд першої інстанції, з яким погодився також апеляційний суд, дійшов неправильного, на думку прокурора, висновку, що цей день був останнім днем строку досудового розслідування. При цьому апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу сторони обвинувачення, усупереч вимогам ст. 419 КПК обґрунтованих відповідей на викладені у ній доводи не надав та належним чином свою ухвалу не мотивував, порушивши також закріплений у ст. 23 зазначеного Кодексу принцип безпосереднього дослідження обставин кримінального провадження.
 
Позиції інших учасників судового провадження
5.        На касаційну скаргу прокурора надійшло заперечення захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 .
6.        У судовому засіданні суду касаційної інстанції прокурор підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити.
7.         ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви суду
8.        Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.   
9.        Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК  суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
10.   Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
11.   Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим (ст. 370 КПК). 
12.   За приписами п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
13.   Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
14.    Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК встановлено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
15.   Таким чином кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує в часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.
16.   Згідно із ч. 1 ст. 290 КПК складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
17.   При цьому за правилами ч. 5 ст. 219 КПК у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, чинній на момент завершення і закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення с матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК. 
18.   Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 29 травня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК. Відтак строк досудового розслідування мав становити 2 місяці від цієї дати.
19.    Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури від 10 вересня 2020 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 29 серпня 2021 року. 
20.   Постановою слідчого від 20 серпня 2021 року досудове розслідування було зупинено у зв`язку із переховуванням ОСОБА_7 , а 31 серпня 2021 року - відновлено у зв`язку із встановленням його місця знаходження.
21.   Постановою слідчого від 03 вересня 2021 року досудове розслідування було зупинено у зв`язку із хворобою підозрюваного ОСОБА_7 , яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні. 
22.   08 вересня 2021 року досудове розслідування було відновлено у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 не перебуває на лікуванні, та у цей же день 08 вересня 2021 року знову зупинено у зв`язку із оголошенням підозрюваного у розшук, а 10 вересня 2021 року - відновлено у зв`язку із встановленням його місця знаходження.
23.   Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задоволено, постанову слідчого від 03 вересня 2021 року про зупинення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні скасовано. Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу слідчого судді.
24.   Таким чином, як правильно встановив суд першої інстанції, на момент зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого від 20 серпня 2021 року у сторони обвинувачення залишалось 
9 днів для закінчення досудового розслідування. З 31 серпня 2021 року до дня зупинення досудового розслідування постановою слідчого від 03 вересня 2021 року включно минуло 4 дні строку досудового розслідування. А після скасування слідчим суддею постанови слідчого від 03 вересня 2021 року про зупинення досудового розслідування у строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 зарахувався період із 03 вересня 2021 року по 08 вересня 
2021 року включно, який з урахуванням періоду досудового розслідування з 
31 серпня 2021 року до 08 вересня 2021 року включно становить 9 днів.Отже строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 08 вересня 2021 року.
25.   При цьому судом першої інстанції обґрунтовано піддано критичній оцінці доводи прокурора про те, що дні винесення слідчим постанов про зупинення та відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні не включаються до процесуальних строків досудового розслідування, оскільки така позиція прокурора не узгоджується із приписами ч. 5 ст. 219 КПК.
26.   Так, Законом України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX більш точно сформульовано правила ч. 5 ст. 219 КПК порівняно з редакцією цієї норми кримінального процесуального закону згідно із Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Згідно з новою редакцією у строк досудового розслідування не включається строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому ст. 615 цього Кодексу.
27.   З цього приводу об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловила правову позицію в постанові від 24 жовтня 2022 року у справі                                №  216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), зазначивши, що зміни, внесені до ч. 5 ст. 219 КПК (у редакції Закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX), не призвели до зміни юридичного змісту вказаної норми, проте останній, у редакції цього Закону, відображений більш точними текстуальними засобами реалізації волі законодавця. Так, з урахуванням положень ч. 5 ст. 219 КПК у строк досудового розслідування не включається період часу, починаючи з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з  матеріалами досудового розслідування.При цьому день направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування,має рахуватися у строк досудового розслідування. 
28.   Єдність правового підходу до тлумачення змісту вказаної норми закону дозволяє застосувати зазначену позицію об`єднаної палати і до правил обчислення строку досудового розслідування у разі зупинення та наступного відновлення кримінального провадження.
29.   Таким чином, оскільки останній 9-й день процесуального строку, у межах якого досудове розслідування повинно було бути закінчено, припав на 08 вересня 2021 року, то в цей строк прокурор зобов`язаний був прийняти одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК, та внести до ЄРДР відомості про закінчення досудового розслідування.Однак слідчим 08 вересня 2021 року була винесена постанова про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК. Відтак відновлення досудового розслідування 10 вересня 2021 року, повідомлення підозрюваному ОСОБА_7 11 вересня 2021 року про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК, складання слідчим і затвердження прокурором обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні 26 жовтня 2021 року і направлення його у цей день до суду було здійснено стороною обвинувачення поза межами строків досудового розслідування.
30.   За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
31.   При цьому, відхиляючи заперечення прокурора на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, якою було скасовано постанову слідчого від 03 вересня 2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні у зв`язку з хворобою підозрюваного ОСОБА_7 , суд першої інстанції у своїй ухвалі вказав на те, що матеріали кримінального провадження станом на 03 вересня 2021 року не містили в собі відомостей та медичного висновку про наявність у ОСОБА_8 тяжкої хвороби, яка б перешкоджала його участі у кримінальному провадженні. У підготовчому судовому засіданні прокурором також не надано суду медичного висновку, який би свідчив про наявність у підозрюваного ОСОБА_8 станом на 03 вересня 
2021 року такого захворювання. З урахуванням наведеного суд погодився із висновками слідчого судді про те, що оскаржена постанова слідчого не вмотивована, викладені в ній обставини не підкріплені належними доказами, а тому вона підлягала скасуванню. Отже твердження у касаційній скарзі прокурора про залишення судом першої інстанції поза увагою його заперечень на зазначену ухвалу слідчого судді є безпідставними.
32.   Як убачається з наявної в матеріалах цього кримінального провадження копії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, слідчий СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області було повідомлене належним чином. Крім цього, адвокат ОСОБА_6 , який представляв інтереси ОСОБА_7 під час розгляду його скарги на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування, в засіданні суду повідомив, що спілкувався зі слідчим і особисто поінформував його про розгляд зазначеної скарги, однак той зацікавленості у прийнятті участі в її розгляді не виявив. Оскільки згідно з вимогами кримінального процесуального закону відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду такої скарги і слідчий не був позбавлений можливості надати письмові пояснення або заперечення по суті викладених у ній аргументів та враховуючи його неявку в жодне із судових засідань, які були призначені на 30 вересня і 19 жовтня 2021 року, слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення з метою дотримання встановлених законом строків розгляду скарги розглядати її за відсутності слідчого за наявними у суду матеріалами.
33.   Також не є слушними наведені у касаційній скарзі доводи про те, що слідчий суддя повинен був закрити провадження за скаргою ОСОБА_7 на підставі ч. 2 ст. 305 КПК, оскільки станом на момент її розгляду оскаржена постанова про зупинення досудового розслідування від 03 вересня 2021 року припинила свою дію на підставі постанови слідчого від 08 вересня 2021 року, якою досудове розслідування було відновлено. Проте згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 КПК, на яку посилається прокурор, провадження за скаргою на рішення слідчого закривається у разі самостійного скасування цього рішення слідчим або прокурором, чого у цьому кримінальному провадженні зроблено не було. Водночас скасування постанови про зупинення досудового розслідування і відновлення досудового розслідування має очевидно різні правові наслідки, адже строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування включається у строк досудового розслідування, тоді як строк із дня винесення такої постанови до винесення постанови про відновлення кримінального провадження у строк досудового розслідування не включається, що прямо впливає на визначення дати його закінчення.
34.   Відхиляючи апеляційну скаргу прокурора, суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі навів аргументи, достатні для обґрунтування своєї позиції, яка узгоджується з позицією суду першої інстанції. Це цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на вмотивованість судового рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001 року). Ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням вимог ст. 419 КПК. 
35.    Виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих сторонами обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження. З огляду на те, що суд апеляційної інстанції не вдався до іншої оцінки обставин, які стали підставою для закриття цього кримінального провадження, відмінної від їх оцінки місцевим судом, встановлена ст. 23 КПК засада безпосередності дослідження доказів апеляційним судом порушена не була. При цьому суд дотримався установленого законом порядку апеляційного розгляду, який здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції, однак з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК, які зумовлені функцією суду апеляційної інстанції щодо апеляційного перегляду оскарженого судового рішення, а не вирішення кримінального провадження по суті. Це, крім іншого, означає, що, якщо суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, останній не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції. Відповідно апеляційний суд не повинен у кожному провадженні повторно досліджувати обставини, якщо судом першої інстанції під час вирішення питання по суті зазначені обставини з дотриманням передбаченої законом процедури встановлені з необхідною повнотою та їм надана правильна правова оцінка.
36.   На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора у цьому кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, а оскаржені судові рішення слід залишити без зміни.

 
 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК , колегія суддів 
 
ухвалила:
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                       ОСОБА_3