ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 р. 	Справа № 520/6438/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 (головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В.)  по справі № 520/6438/22
за позовом        ОСОБА_1  
до      ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездiяльнiсть ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в загальному розмiрi 82370 грн. 84 коп.; 
- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в загальному розмiрi 82370 грн. 84 коп.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем, на виконання судового рішення у справі №520/4792/21, нараховано та виплачено йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у сумі 1,00 грн.
Вважає, визначений розмір індексації не правомірним, здійсненим без застосування Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003.
Зазначає, що з 01.01.2016 по 28.02.2018 не відбувалося підвищення посадових окладів, а тому, на думку позивача, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення повинно здійснюватися наростаючим підсумком починаючи з 01.01.2008, тобто з моменту підвищення посадового окладу згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1294, та діяти до 28.02.2018, тобто до моменту підвищення посадового окладу згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №704.
З цих підстав позивач вважає, що січень 2008 року відповідно до Порядку №1078 є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення у спірний період.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.22 позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1  у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з відрахуванням необхідних податків і зборів та виплачених сум індексації.
У задоволенні іншої частини позову  відмовлено.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем нараховано та виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з травня 2017 по вересень 2020 року.
Також, звертає увагу, що до моменту прийняття Кабінетом Міністрів України постанови «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начального складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року, посадові оклади військовослужбовців було підвищено постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка наразі втратила чинність. Відтак, нарахування індексації повинно відбуватись з місяця наступного за місяцем останнього підвищення окладів, тобто з квітня 2018 року.
Посилається на  роз`яснення Мінсоцполітики від 08.08.2017 № 78/0/66-17, в яких вказано про відсутність механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди та лист Мінсоцполітики від 08.08.2017 № 48/о/66-17в, в якому прописано, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди.
Також, вказує, що розпорядженням Директора департаменту фінансів МО України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 було призупинено нарахування індексації до окремого розпорядження і у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ у січні 2016 - лютому 2018 року,  у Міноборони не було.  
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити  нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що майор ОСОБА_1 з 04.11.2010 по теперішній час проходить військову службу у 118 військовому представництві Міністерства оборони України  (а.с. 14)
Органом фінансового забезпечення стосовно вказаних установ є ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Викладені обставини відповідачем не заперечуються.
17.03.2021 позивач звернувся до відповідача зі заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 01.03.2018 та здійснення перерахунку грошового забезпечення та доплату від фактично виплачених сум, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
22.03.2021 відповідач листом відмовив ОСОБА_1 у  задоволенні вказаних вище вимог.
Позивач оскаржив бездіяльність відповідача, зокрема, в частині не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 01.03.2018 у судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №520/4792/21, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду 09.11.2021, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 - 28.02.2018 із врахуванням наявності підстав, визначених Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII  та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 , з утриманням належних податків та зборів.
Відповідачем, на виконання вищезазначеного рішення суду, проведено нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у сумі 1,00 грн., що  підтверджується довідкою про виплату від 26.11.2021 №250 (а.с. 17)
Не погодившись із розміром нарахованої суми, а також, вважаючи дії відповідача, які полягають у не застосуванні січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення, передбаченого Порядком проведення індексації грошових доходів населення №1078  протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням  для обчислення такої індексації базового місяця січень 2008 року є протиправною, а тому обтяжив владного суб`єкта обов`язком нарахувати та виплатити спірну індексацію за вказаний період із застосуванням базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення -  січень 2008 року.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив про передчасність заявленої до стягнення суми в розмірі 82 370,84 грн., оскільки індексація на час розгляду справи не нарахована, а її розрахунок  є орієнтовним.  
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення  позовних вимог.
Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду про задоволення позовних вимог в частині бездіяльності відповідача стосовно розміру нарахованої   ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 .
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закон №2011-XII).
Положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Судом встановлено, що на виконання судового рішення відповідачем здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 року в розмірі 1,00 грн.
Як зазначив відповідач при розрахунку індексації грошового забезпечення без зобов`язання застосування базового місяця, індексація розраховується за мінімальним тарифом (1 гривня) з метою недопущення здійснення переплат державного бюджету.
Крім того, апелянт просив  врахувати роз`яснення Мінсоцполітики від 08.08.2017 № 78/0/66-17, в яких вказано про відсутність механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди та лист Мінсоцполітики від 08.08.2017 № 48/о/66-17в, в якому прописано, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди.
З цього приводу колегія суддів зауважує, що зазначені роз`яснення та листи  державного органу не є нормативно-правовими актами, а тому не можуть встановлювати порядок нарахування чи припинення виплат індексації грошового забезпечення.
Право на таку індексацію  та обов`язки її проведення закріплено чинним законодавством України. У зв`язку з цим держава та відповідні державні органи повинні забезпечити реалізацію такого права на проведення індексації грошового забезпечення.
У випадку відсутності механізму проведення нарахування та виплати індексації грошових доходів військовослужбовців за попередні періоди, Держава через відповідні державні органи повинна забезпечити запровадження такого механізму для забезпечення реалізації прав громадян, передбачених чинним законодавством.
Посилання апелянта на неможливість проведення індексації грошових доходів за минулі періоди часу також є безпідставними, оскільки така індексація позивачу не проведена з вини саме цього відповідача, а тому держава Україна в особі належного державного органу і повинні забезпечити її проведення.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що Порядок № 1078 затверджений на виконання положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і не встановлює додаткових вимог для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям, тобто при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців можуть і повинні застосовуватись загальні приписи Порядку № 1078, якщо окремого аналогічного порядку відносно військовослужбовців не прийнято.
Доводи апелянта щодо відсутності фінансування, що є підставою для невиплати позивачу індексації колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17 та від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19.
Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У справі “Кечко проти України” Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява № 63134/00).
Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.
У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідачем безпідставно проведено позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період без застосування базового місяця.
Так, відповідно до абзаців 1-2 п.5 та п.10-2 Порядку № 1078, місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим.
У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців Збройних Сил України, які визначені Додатком № 1 до Постанови №1294.
Згідно пункту 1 Постанови № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 01.12.2015 (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Тобто, відповідно до п. 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015), базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх  мінімальних розмірів
Абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.
Відтак, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 у зв`язку з прийняттям  наказу Міністерства оборони України «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» № 90 від 01.03.2018.
У зв`язку із прийняттям вказаної постанови, базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача в період з 01.01.2016 по 01.03.2018  є січень 2008 року.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 28.06.2022 у справі №420/4841/21.
Відтак, судом першої інстанції вірно зазначено, що якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 за новими правилами індексації згідно Порядку № 1078 має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008 року).
Разом з тим, за спірний період позивачу нарахування індексації здійснювалось у занижених розмірах, оскільки відповідачем не встановлено базовий місяць та не враховано  пункт  5 Порядку № 1078.
Доводи апелянта про те, що позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення, зокрема за період з травня 2017 р. по вересень 2020 р. колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджено її  виплату у спірний період у меншому розмірі, ніж передбачено Законом №1282-ХІІ, а період з березня 2018 р. по вересень 2020 р. не є спірним в межах цієї справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
 Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 по справі № 520/6438/22 в частині задоволення позову - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій