ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2023 р.                                                                м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, працюючого приватним підприємцем, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Олійнича Ю. В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 березня 2023 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 387136 від 09.02.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 лютого 2023 року о 23 год 21 хв. в м. Чернівці по вулиці Героїв Майдану б № 71 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz S 500» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову адвокатом Олійничем Ю. В., в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити првадження у спаві у звязку з відсутністю в діях його довірителя - ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. 
ЄУНСС: 727/1420/23                                        Головуючий у І інстанції: Гавалешко П. С.
Номер провадження: 33/822/252/23                        Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП        
Стверджує, що з наданого до суду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, відсутня зупинка транспортного засобу, а також факт керування вказаним транспортним засобом саме його довірителем. 
Зазначає, що в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 23 год 21 хв., однак, переглядом відеозапису встановлено, що запис розпочато о 23 год 10 хв.
В судове засідання адвокат Олійнич Ю. В. не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце слухання справи, що у відповідності до положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався. 
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 387136 від 09.02.2023 року (а. с. 1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 2); направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 3); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 6519144 (а. с. 6); відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції (а. с. 7). 
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного. 
Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, зокрема ст. 256 КУпАП, п. 2.6. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ч. 11 розділу 2 Інструкції, ч. 4 ст. 256 КУпАП, оскільки, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП» - відсутній його підпис.
При цьому, працівниками поліції не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другий примірник протоколу, що також підтверджується відеозаписами.
Зазначені обставини свідчать про порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом, так як зазначені в ньому обставини та дані не підтверджуються доданими до нього матеріалами. 
Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що відеозапис розпочинається з того, як недалеко від припаркованого автомобіля, який не рухався, під`їжджає патрульний службовий автомобіль, з нього виходять двоє поліцейських та підходять до припаркованого автомобіля біля якого стоять двоє чоловіків та починають спілкуватися з ОСОБА_1 . Надалі інспектор поліції просить пред`явити документи, однак ОСОБА_1 стверджує, що немає документів на транспортний засіб, так як він йому не належить і він ним не керував, однак поліцейським було повідомлено, що ним було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, однак наявність зазначених у протоколі ознак алкогольного сп`яніння не було перевірено та встановлено (відеозапис 475538 08/02/2023 23:30:00 0169269). При цьому, ОСОБА_1 поводить себе адекватно, спокійно, чітко відповідає на запитання та категорично заперечує ту обставину, що він є водієм транспортного засобу марки «Mercedes Benz S 500» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Зазначені обставини були підтверджені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні апеляційного суду.
При цьому, він категорично заперечував наявність у нього 08-09.02.2023 року ознак будь-якого сп`яніння та вказував, що у стані чи з ознаками алкогольного сп`яніння він не перебував. 
Звертав увагу суду на те, що огляд на стан сп`яніння законодавство пов`язує виключно з фактом зупинки транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівники поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не відсторонили його від керування транспортним засобом та тимчасово не затримали транспортний засіб шляхом блокування, не доставили його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. 
Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 08.02.2023 року о 23 год 21 хв. в м. Чернівцях по вул. Героїв Майдану 71 транспортним засобом марки «Mercedes Benz S 500» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить моменту зупинки ОСОБА_1 , а починається із моменту коли службовий патрульний автомобіль під`їжджає до припаркованого автомобіля біля якого стоять двоє осіб (відеозапис 475538 08/02/2023 23:22:30 0169269). Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений, а тому він не може бути суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оскільки безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога інспектора поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Олійнича Ю. В., задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя, головуючий
Чернівецького апеляційного суду                                В. П. Давній