ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/5548/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року (суддя Черниш О.А.) 
у справі № 340/5548/22    
за позовом ОСОБА_1  
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, 
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - 
                                              
                                                    ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:
визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в               м. Києві у зарахуванні періоду його роботи в Олександрійській ТЕЦ 1-2 з 01.08.1984 по 15.10.1985, а також періоду строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987 до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період роботи в Олександрійській ТЕЦ 1-2 з 01.08.1984 по 15.10.1985, а також період строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987;
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №112750004871 від 26.09.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та нарахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.07.2022. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач під час роботи електрослюсарем та електромонтером в Олександрійській ТЕЦ 1-2 набув пільговий трудовий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №112750004871 від 26.09.2022 позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Позивач зазначає, що він має достатній стаж роботи, необхідний для призначення пенсії, який підтверджується трудовою книжкою, уточнюючими довідками та матеріалами перевірок проведених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, а також має право на зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду строкової військової служби.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №112750004871 від 26.09.2022.  
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 з 01.07.2022 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 01.08.1984 по 15.10.1985 та час проходження строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987.
Суд першої інстанції встановив, що наданими документами підтверджено, що позивач з 01.08.1984 по 15.10.1985 працював електрослюсарем з ремонту та обслуговування котельного та турбінного обладнання Олександрійської ТЕЦ 1-2, яка виробляла теплову та електричну енергію, тому цей період роботи на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці, яка передбачена Списком №2, зараховується до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 
Щодо проходження позивача строкової  військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987 суд зазначив, що оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, тому відповідно до абз.2 п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби також зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язуючи відповідача-2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд виходив з того, що у спірних правовідносинах повноваження відповідачів не є дискреційними, а право позивача, порушене незаконним рішенням відповідача-1 про відмову у призначенні пенсії, має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача-2 - територіального органу Пенсійного фонду України, що призначає та виплачує пенсію за зареєстрованим місцем проживання позивача,  зарахувати спірний період роботи в Олександрійській ТЕЦ 1-2 та час проходження строкової військової служби до пільгового стажу роботи позивача та призначити йому пенсію. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.
Скаржник зазначає, що відповідно до наданих позивачем документів його страховий стаж складає 39 років 4 місяці 28 днів, який врахований повністю, пільговий стаж за Списком № 2 складає 11 років 5 місяців 1 день, що дає право на зниження пенсійного віку на 4 роки. Скаржник вважає, що позивачу правильно відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2 (12 років 6 місяців). 
Також скаржник вказує, що для вирішення питання визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області повторно проведено перевірку в КП «Теплоелектроцентраль» з питання обґрунтованості видачі позивачу уточнюючої довідки №10/2 від 03.05.2022 про підтвердження пільгового стажу роботи позивача в Олександрійській ТЕЦ 1-2 за період з 01.08.1984 по 15.10.1985. Перевіркою встановлена невідповідність між вказаною довідкою та первинними документами щодо посади, яку займав позивач. Так, в довідці  вказана посада електрослюсар по ремонту та обслуговуванню обладнання в цехах котельному, турбінному та паливоподачі, а в первинних документах значиться посада електрослюсар 3 розряду по ремонту електрообладнання електроцеху № 1. Належність електроцеху № 1 до цехів: котельних, машинних (теплосилових), паливоподавання та пилоприготування по наданим для перевірки первинним документам встановити неможливо, тому підстави для зарахування до стажу роботи на пільгових умовах періоду з 01.08.1984 по 15.10.1985 відсутні. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. За твердженням позивача  наявними в матеріалах справи документальними доказами, в тому числі і трудовою книжкою, підтверджується, що в період з 01.08.1984 по 15.10.1985 позивач працював повний робочий день слюсарем-електриком по ремонту електрообладнання в котлотурбінних цехах і паливоподачі. Актом Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 12.09.2022 підтверджено обґрунтованість видачі уточнюючої довідки №10/2 від 03.05.2022, достовірність наведених у ній відомостей та відповідність її первинним документам.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 55 років, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою від 19.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
До заяви позивачем додано, в тому числі, копію трудової книжки, уточнюючі довідки КП «Теплоелектроцентраль» №10/2 від 03.05.2022, №10/3 від 03.05.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; копії наказів Олександрійської ТЕЦ 1-2 про прийняття його на роботу та звільнення з роботи, а також копії наказів №144 від 25.07.1994, №236 від 30.12.1999 про проведення атестації на відповідному робочому місці.
Заява ОСОБА_1 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач-1).
26.09.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення №112750004871 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Підставою для відмови у призначенні пенсії за віком стала відсутність необхідного пільгового стажу за Списком № 2 (12 років 6 місяців). Відповідач-1  зазначив, що відповідно до наданих до заяви документів (військовий квиток, пільгова довідка, трудова книжка, диплом), загальний страховий стаж заявника складає 39 років 4 місяці 28 днів, який враховано повністю, пільговий стаж за Списком № 2 складає 11 років 5 місяців 1 день, що дає право на зниження пенсійного віку на 4 роки. Крім того, відповідач-1 зазначив, що атестація робочого місця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.08.1992, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442. 
Не погодившись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся до суду з цим позовом.  
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення, разом з тим, вважає за необхідне зазначити таке. 
Частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до п. 6 Порядку № 383 зазначено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.
За приписами п.2 Порядку № 383 під  повним  робочим  днем  слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого  часу, установленого для працівників даного виробництва, професії  чи  посади,  з  урахуванням   підготовчих,   допоміжних, поточних  ремонтних робіт,  пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. 
Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах,  уточнюючу довідку,  передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності  трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. 
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII  встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж встановлено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. 
Відповідно до вказаного Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до положень статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що включені до Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
Судом встановлено, що згідно із записами трудової книжки позивача ОСОБА_1 , він з 1984 року працював в Олександрійській ТЕЦ 1-2, на базі якої у 1996 році утворено ДВАТ «Олександрійська ТЕЦ 1-2», яке у 1997 році реорганізоване в структурний підрозділ ДХК «Олександріявугілля», а у 2005 році Олександрійська ТЕЦ 1-2 перейменована в Олександрійську теплоцентраль, яка приєднана до КП «Теплоелектроцентраль» (а.с. 31).
У трудовій книжці позивача містяться такі записи про його роботу в Олександрійській ТЕЦ 1-2:
01.08.1984 - прийнятий на роботу електрослюсарем і монтажником з освітлення 3 розряду в електроцех №1, по ремонту і обслуговуванню електричного обладнання в цехах: котельному та турбінному;
15.10.1985 - звільнений за п.3 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з призовом у лави Радянської Армії;
з 23.10.1985 по 25.11.1987 - служба у лавах Радянської Армії;
25.02.1988 - прийнятий старшим черговим електромонтером електроцеха №2 по ремонту і обслуговуванню електричного обладнання в цехах: котельному, турбінному та паливотранспортному;
17.12.1999 - звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.
Згідно з уточнюючою довідкою №10/2 від 03.05.2022 позивач працював повний робочий день в Олександрійській ТЕЦ 1-2 та у період з 01.08.1984 по 15.10.1985 виконував роботи з обслуговування та ремонту обладнання за посадою електрослюсаря по ремонту та обслуговуванню обладнання в цехах котельному, турбінному та паливоподачі, яка передбачена Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 (розділ XІV, підрозділ «а»). За цей період пільговий стаж за Списком №2 складає 1 рік 2 місяці 15 днів (а.с. 84).
Згідно з уточнюючою довідкою №10/3 від 03.05.2022 позивач працював повний робочий день в Олександрійській ТЕЦ 1-2 та у період з 25.02.1988 по 24.07.1999 виконував роботи з обслуговування та ремонту обладнання за посадою електромонтера, зайнятого на обслуговуванні та ремонті котельного, турбінного обладнання і обладнання паливоподачі, яка передбачена Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 (розділ XІІІ підрозділ «а», позиція 214000а-18455). За цей період пільговий стаж за Списком №2 складає 11 років 3 місяці 28 днів. 
На час звернення позивача із заявою  про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (19.09.2022) позивач досяг віку 55 років. Загальний страховий стаж позивача складає 39 років 4 місяці 28 днів, який враховано пенсійним органом повністю.
Відповідно до розрахунку стажу, який міститься у пенсійній справі позивача, до пільгового стажу позивача за Списком №2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включено періоди роботи в Олександрійській ТЕЦ 1-2 з 25.02.1988 по 24.07.1999 на посаді електромонтера, що становить 11 років 5 місяців 1 день  і є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п. 2 ч. 2  ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  після досягнення 55 років, але дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 4 роки (тобто, при досягненні 56 років).
До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 01.08.1984 по 15.10.1985 в Олександрійській ТЕЦ 1-2 та період строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що у спірному рішенні ГУ ПФУ в м. Києві №112750004871 від 26.09.2022 не наведені підстави неврахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи в Олександрійській ТЕЦ 1-2 з 01.08.1984 по 15.10.1985 на посаді електрослюсара з ремонту та обслуговування обладнання, підтвердженого уточнюючою довідкою №10/2 від 03.05.2022.
Водночас, у відповідях Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.10.2022 та Пенсійного фонду України від 02.11.2022, наданих на звернення позивача, причиною такого неврахування визначено те, що  посада, за якою працював позивач у вказаний період, не передбачена Списком №2, затвердженим  постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956.
З цього приводу суд першої інстанції встановив, що у періоди роботи позивача в Олександрійській ТЕЦ 1-2 були чинними Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.
До Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956,  включені посади «Слюсарі та електромонтери чергові, слюсарі та електромонтери з ремонту та обслуговування обладнання та автоматики в цехах: котелень, машинних (теплосилових), паливоподачі та пилоприготування» (розділ XІV «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство для виробничих цілей, підрозділ «а»).
До Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 були включені посади «Слюсарі, електромонтери, електрослюсарі всіх найменувань, зайняті на обслуговуванні, ремонті котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування паливоподавання і пилоприготування, що забезпечують його роботу засобів вимірювання та автоматики» (розділ ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», підрозділ «а», позиція 214000а-18455). 
Таким чином, наявні у справі документи, які подавались позивачем до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, свідчать, що займана у вказаний вище спірний період посада позивача (електрослюсар з ремонту та обслуговування котельного та турбінного обладнання Олександрійської ТЕЦ 1) належала до переліку посад, робота на яких підлягає пільговому обрахунку за Списком № 2, тому суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що період роботи позивача  з 01.08.1984 по 15.10.1985 повинен бути зарахований до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Посилання скаржника на результати проведеної повторної перевірки, оформленої актом від 09.11.2022 № 1100-1003-1/4812, а саме: невідповідність між вказаними посадами позивача у довідці від 03.05.2022 № 10/2 та первинних документах, суд вважає помилковими, оскільки наявними в пенсійній справі позивача документами не спростовується факт роботи позивача за посадою, яка передбачена Списком №2, затвердженим  постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року  (розділ XІV, підрозділ "а").
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до наведеного вище Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, та Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383, видана позивачу довідка від 03.05.2022 № 10/2  є саме тим документом, який містить відомості, що уточнюють характер виконуваної позивачем роботи у спірний період, і підтверджує  його пільговий стаж, тому ця довідка має бути прийнята пенсійним органом в якості належного документа. Тим більше, що відомості, зазначені у довідці від 03.05.2022 № 10/2, яка в повній мірі відповідає вимогам п. 20 Порядку № 637,  відповідачами не спростовані, в установленому порядку недійсними, недостовірними  не визнані.
Отже, доводи скаржника про неможливість зарахування до пільгового  стажу вказаного періоду роботи позивача є безпідставними.
Щодо не зарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до  Закону України  «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.  
Військовим квитком позивача засвідчено, що з 23.10.1985 по 18.11.1987 він проходив дійсну строкову службу в лавах Радянської Армії (а.с. 89). Запис про проходження строкової служби містить також і трудова книжка позивача.
Враховуючи, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, є правильним висновок суду першої інстанції, що період проходження позивачем строкової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987 підлягає включенню до його пільгового стажу.
Таким чином, до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, мають бути зараховані період роботи позивача з 01.08.1984 по 15.10.1985 та час проходження строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987, що з урахуванням пільгового стажу, який відповідачами визнається (з 25.02.1988 по 24.07.1999), є достатнім для реалізації права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.09.2022 №112750004871 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недостатності пільгового стажу є протиправним та підлягає скасуванню.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що оскільки  позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії (19.09.2022)  досяг віку 55 років, мав  загальний страховий стаж роботи 39 років 4 місяці 28 днів, пільговий стаж по Списку №2 більше 12 років 6 місяців, за таких умов належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 01.07.2022 відповідно до п. 1 ч.1  ст. 45   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що оскаржуване рішення, яким позивачу  відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, прийнято, як правильно встановлено судом першої інстанції, без законних підстав. Інші обставини, які не дають позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачами не визначені, із матеріалів справи не  вбачаються. 
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що задоволення вказаної вимоги зобов`язального характеру фактично не призводить втручання до дискреційних повноважень пенсійного органу щодо призначення та виплати пенсії.
Відповідно до сформованої судом позиції під поняттям дискреційних повноважень слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов (що є у спірному випадку) відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Крім цього спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
В той же час стосовно висновку суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок  зроблений з помилковим застосуванням норм матеріального права. 
Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що слід виходити з такого. 
Відповідно  до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
За правилами  ст. 82 цього Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.
Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-IV, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Частиною п`ятою  статті 45 Закону  № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Статтею 44 Закону № 1058-IV врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 1058-IV в редакції на час виникнення спірних правовідносин призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
На виконання названих норм  Закону № 1058-IV   постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846).
Відповідно до п.1.1 Порядку 22-1 в редакції на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду із заявою від 19.09.2022 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії  - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Відповідно до розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1  в редакції Постанови Пенсійного фонду  № 25-1 від 16.12.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за № 339/35961, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1 Порядку№ 22-1).
Пунктом 4.2 цього Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та  пам`ятку пенсіонеру  (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України  «Про електронні документи та електронний документообіг»,  «Про електронні довірчі послуги»  та  «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.
Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.
В спірному випадку заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №112750004871 від 26.09.2022. І саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у цьому спорі є належним відповідачем.
Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській  області не приймалось рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, а лише було повідомлено позивача про результат розгляду його заяви. 
Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача-2 вчинити певні дії, оскільки відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду -  головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке у даній справі є відповідачем-1.
Наведене вище відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській  області та ухвалення нового рішення в цій частині.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                      
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року у справі № 340/5548/22 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 з 01.07.2022 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 01.08.1984 по 15.10.1985 та час проходження строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987, прийняти нове рішення в цій частині.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.07.2022, зарахувавши до його стажу роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 01.08.1984 по 15.10.1985 та час проходження строкової військової служби з 23.10.1985 по 18.11.1987. 
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року у справі № 340/5548/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко