КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/7453/2023
 
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                                   Справа № 362/3942/22

02 травня  2023 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Ратнікової В.М.
суддів                       -  Борисової О.В.
                                   - Левенця Б.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Марчук О.Л., у цивільній справі за  позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -
в с т а н о в и в:
 
28 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до  ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з відповідачем  ОСОБА_1  зареєструвала шлюб  09 серпня 2003 року. Від цього шлюбу у них народились сини:ОСОБА_4 -  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5   - ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Спільне життя між нею та відповідачем не склалось та вона переїхала з дітьми в смт. Глеваха до своїх батьків. 
Відповідач офіційно не працює, проте займається продажем мініральних добрив та отримує великий заробіток,більше ніж п`ядесят тисяч гривень на місяць,  на утриманні у відповідача інші особи не перебувають, проте він не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.
З огляду на вище викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь  аліменти на утримання дітей у розмірі 20 000,00 грн.щомісячно. 
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року позовну заяву задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 вересня 2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави грошові кошти в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок у відшкодування судових витрат.
Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 10 березня  2023 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів  до 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривень 00 копійок  на кожну дитину щомісячно.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано надані ним докази, зокрема,копію зави про звільнення, копію наказу про звільнення, довідку № 1 від 03.02.2023 року ТОВ "Промислова та лабораторна хімія", копію відомостей з ДРФО платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідь на запит у електронному вигляді від 02.02.2023 року, копії довідок форма ОК-5 та ОК-7 та копію трудової книжки.Вказані докази  мають бути враховані для визначення матеріального  стану  платника аліментів та  визначення обгрунтованого розміру аліментів, які підлягають стягненню   на кожну дитину щомісячно. Проте, в судовому рішенні відсутні посилання суду на вказані докази, не надана їм будь-яка оцінка.
Вказує на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні при визначенні розміру аліментів на кожну дитину послався на ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України",  якою визначений прожитковий мінімум  для дитини віком  від  6 до 18 років в сумі 2833,00 грн. Зазначив, що позивачем не виконано обов`язку, передбаченого ст. 81 ЦПК України,  щодо  доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу свої вимог, та визначив розмір аліментів на кожну дитину щомісячно в сумі 4000,00 грн. ніяким чином не обґрунтувавши свої висновки  в цій частині ні вимогами закону , ні  прикладами судової практики.
Посилається на те, що під час дії  в країні військового стану дуже  складно знайти роботу, а тому стягнення аліментів в такому розмірі  призведе  до  гарантованого  включення його  у список боржників зі сплати аліментів, так як  він не спроморжний сплачувати аліменти в такому розмірі. Зазначив, що  погоджується сплачувати аліменти  по 2 833,00 грн. на кожного сина.
06 квітня 2023 року до Київського апеляційного суду від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона  посилається на те, що відповідачем було надано до суду першої інстанції недостовірні докази того, що він звільнився з ТОВ "Промислова та лабораторна хімія", оскільки з Інтернет ресурсу вбачається, що відповідач був одним із засновників зазначеного товариства. 
Вказує на те, що у власності відповідача є автомобіль "Шевролле авео", який він придбав на свої кошти, проте  зареєстрований  цей  автомобіль на матір відповідача   ОСОБА_6 , яка не має водійських прав.  Крім того, на матір відповідача зареєстрований будинок    АДРЕСА_1 .
Зазначає, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що у зв`язку із введенням в Україні військового стану  складно працевлаштуватись,не заслуговують на увагу, так як  відповідач звільнився у 2020 році, а військовий стан було запроваджено у 2022 році, тобто , у відповідача було два роки після звільнення щоб  знайти роботу. 
З огляду на вище викладене просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09 серпня 2003 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцта про одруження, виданого виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області. Після одруження ОСОБА_7 змінина прізвище на " ОСОБА_8 ".
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 ,батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 ,батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області.
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради ОСОБА_2 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .  Разом з ОСОБА_2 проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
Відповідно до довідки ТОВ "Промислова та лабораторна хімія" № 1 від 03 лютого 2023 року, ОСОБА_1 працював в ТОВ "Промислова та лабораторна хімія" на посаді менеджера з 23 березня 2011 року по 31 грудня 2020 року включно.  З01 січня 2021 року ОСОБА_1 був звільнений з посади менеджера ТОВ "Промислова та лабораторна хімія" на підставі наказу № 16 від 30 листопада 2020 року та заяви ОСОБА_1 . Заробітна плата, дивіденди та інші грошові та негрошові кошти з 01 січня 2021 року  ОСОБА_9 не виплачувались.
Відповідно до довідки Пенсійного фонду України формиОК-5 ОСОБА_1 за 2020 рік отримав заробітну плату у розмірі 37 650,00 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь   ОСОБА_2 дріївни аліменти  по 4 000,00 грн.  на утримання кожної дитини    ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно,  суд першої інстанції посилався на те, що  визначений  в ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік"  прожитковий мінімум на  дитину віком від 6 до 18 років в сумі  2 833,00 грн. є вкрай низьким та недостатнім для утримання дитини відповідного віку. Доводи позивачки  про  матеріальний стан відповідача  та можливість сплати ним аліментів на утримання двох дітей  в сумі 20 000,00 грн. щомісячно не підтверджені належними доказами, а тому  обгрунтованим, на думку суду, є  розмір аліментів - 4 000,00 грн. на кожну дитину  щомісячно.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів  в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.
Згідно  вимог  частини третьою статті 3  ЦПК  України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 СК України  та ст.11 Закону України «Про  охорону дитинства», мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог  ч.ч.1, 2, 3 статті 181  СК  України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стаття 182  СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини,  стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до  вимог   ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно  вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).
З досліджених судом доказів встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 ,є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Як на підставу для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка посилалась  на те, що  між  нею та відповідачем на час пред`явлення вказаного позову не досягнуто згоди  з приводу матеріального утримання дитини.
Відповідачем ні до суду першої інстанції,ні до суду апеляційної інстанції не було надано доказів того, що він в добровільному порядку надає дітям матеріальну допомогу.
З огляду на зазначене,  колегія суддів вважає, щосуд першої інстанції  прийшов до обґрунтованого  висновку про  наявність  визначених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей.
Проте, визначаючи  розмір аліментів на утримання синів, які  підлягають стягненню з  відповідача  на користь позивачки  у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн. на кожну дитину,  суд  першої інстанції  не в повній мірі  дослідив  надані докази, доводи та заперечення сторін та не надав їм належної правової оцінки з огляду на наступне.
В позовній заяві ОСОБА_2   посилалася на те, що відповідач не працює офіційно, проте отримує щомісячний дохід у розмірі 50 000,00 грн., а  тому він спроможний сплачувати аліменти на утриманння синів  в розмірі 20 000,00 грн. щомісячно.
Проте, на підтвердження вказаних доводів позивачка  належних та допустимих доказів суду  не надала, а тому вказані доводи позивачки є припущеннями, а рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.
Судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, за відсутності даних про доходи відповідача. При цьому відповідач в суді першої інстанції  посилався на те, що він спроможний  сплачувати щомісячно аліменти на утримання синів у розмірі   3000,00 грн. Посилався на те, що  31 грудня 2020 року він був звільнений з роботи,  а з початком війни він не мав  можливості  працевлаштуватись. 
На підтвердження вказаних доводів відповідач надав суду копію своєї трудової книжки, копію заяви про звільнення, копію наказу ТОВ "Промислова та лабораторна хімія" про звільнення з роботи ОСОБА_1 та довідку ТОВ "Промислова та лабораторна хімія" №1 від 03 лютого 2023 року з яких  вбачається, що 01 січня 2021 року ОСОБА_1 був звільнений з посади менеджера ТОВ "Промислова та лабораторна хімія" на підставі наказу №16 від 30 листопада 2020 року та заяви ОСОБА_1 . Заробітна плата, дивіденди та інші грошові та негрошові кошти з 01 січня 2021 року ОСОБА_9 не виплачувались. Після чого  записи  про роботу у трудовій книжці  відсутні.
Стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитей   у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, суд першої інстанції належним чином не встановив дійсні обставини справи, не перевірив доводи сторін та  досліджені докази, не надав їм вірну  правову оцінку.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача про неповноту дослідження судом першої інстанції  доказів при визначенні розміру аліментів  на утримання дітей  є обґрунтованими.
Надаючи оцінку  зібраним  у справі доказам, колегія суддів приходить до висновку про те, що  відповідач  ОСОБА_1   офіційно не працевлаштований та  даних про його доходи матеріали справи не містять.  Відповідно до вимог  ст. 7  Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2833,00 гривень. В апеляційній скарзі   відповідач ОСОБА_1   визнав свою спроможність сплачувати  аліменти  по  2833,00 грн.  щомісячно на кожну дитину, а тому колегія суддів приходить до висновку, що визначення  розміру  аліментів, які підлягають стягненню з  відповідача  на користь позивачки  у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину відповідатимуть  вимогам закону та дослідженим судом доказам.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на все вище зазначене, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню  з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2  на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з  4 000,00 грн.  на кожну дитину до 3 000,00 грн.  на кожну дитину  щомісячно, починаючи з 28 вересня 2022 року і до досягнення старшої дитиною повноліття.
Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.  
За результатом розгляду апеляційної скарги апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - частина 4 статті 382 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат.
За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.
При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України - частина 1 статті 141 ЦПК України.
Відповідно пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
При подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідачем було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,60 грн.,  апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено частково (на 75%), а тому з Державного бюджету України на користь відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 116,45грн.
Керуючись ст.ст. 141,180,185 СК України, ст.ст.367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України  апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно змінити,  зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню  з ОСОБА_1   (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 )  на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2   з  4 000,00 грн. на кожну дитину до 3 000,00 грн. на кожну дитину  щомісячно,  починаючи з  28 вересня 2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнути з Державного бюджету України на користь  ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1 116,45 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

       
 Головуючий                                             Судді: