Справа № 944/394/23                                Головуючий у 1 інстанції: Матвіїв І.М. 
Провадження № 33/811/461/23                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 204-1 КУпАП за апеляційною скаргою представника - адвоката Чеха Миколи Володимировича на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року,
встановив :
постановою Яворівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 грудня 2022 року о 11 год 00 хв в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 11.02.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів, було встановлено що ОСОБА_1 є громадянином України та має паспорт громадянина України, який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Чех М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Яворівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено якими діями виразилась незаконна спроба перетину кордону іноземцем, і в чому вона полягала.
Зазначає, що перетин кордону відбувався на транспортному засобі марки «Audi», який належить особі, що притягається до адміністративної відповідальності, як громадянину Румунії. Апелянт вважає, що пропуск авто на територію України без власника, встановлений прикордонним органом, суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказує, що перетин кордону відбувався неодноразово, що свідчить, на його думку, про визнання правового режиму перебування особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прикордонним органом як іноземця.
ОСОБА_1 та його захисник адвокат Чех М.В., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників процесу.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 283712 від 15.12.2022; рапортами від 15.12.2022; копією особової картки ОСОБА_1 ; копією паспорта громадянина Румунії ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_1 від 15.12.2022 відповідно до яких ОСОБА_1 від пояснень відмовився; довідкою-витягом від 15.12.2022.
Суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. А докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку. 
Покликання адвоката Чеха М.В. в апеляційні скарзі на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, та на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено якими діями виразилась незаконна спроба перетину кордону іноземцем, і в чому вона полягала є безпідставним і апеляційний суд до уваги не бере.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.
Оскільки громадянин України ОСОБА_1 , під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» всупереч ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України пред`явив для паспортного контролю на в`їзд в Україну паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 11.02.2019 року, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), то суд першої інстанції обґрунтовано визнав його винним у тому, що він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП), й з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що перетин кордону відбувався неодноразово, що свідчить, на його думку, про визнання правового режиму перебування особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прикордонним органом як іноземця з огляду на наступне.
Так, ст. 4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч. 1 ст. 2 Закону України від 18.01.2001 №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Єдине громадянство держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.
Таким чином, прикордонним органом не може бути визнано особу іноземцем, якщо вона є громадянином України, що підтверджується відповідними документами. А в`їзд на територію України чи виїзд з території України громадянином України за пред`явленням паспорту, виданого на ім`я громадянина іноземної держави, суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у зв`язку з чим апеляційний суд відкидає доводи захисника про те, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину кордону, оскільки при перетині кордону пред`явив дійсний паспорт громадянина Румунії, який містить усі необхідні реквізити та виданий уповноваженим органом іноземної держави, посвідчує особу пред`явника та дає право на в`їзд або виїзд з держави.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції та не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
За таких обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чеха Миколи Володимировича залишити без задоволення.
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА