Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження №22-ц/824/7364/2023                                                                 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
                                                                 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
    11 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
          головуючого судді:            Матвієнко Ю.О.,
          суддів:                                 Гуля В.В., Мельника Я.С.,
   при секретарі:                     Ковтун М.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року по справі № 357/7999/18 за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ТзДВ «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявник зазначав, що відмовляючи в задоволенні позову ТОВ Агрофірма «Матюші» у справі №357/7999/18, суд дійшов висновку, що у зв`язку з існуванням наказу Міністерства юстиції України №729/5 від 15.03.2018 року, Договір оренди землі не набрав чинності, а його сторони не набули прав та обов`язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при укладенні цього договору, тобто Товариство не набуло право оренди за цим договором, а тому у позивача відсутнє право оренди спірної земельної ділянки і, як наслідок, відсутнє порушення його прав внаслідок передачі ОСОБА_1 цієї ділянки в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод». При цьому, вважає, що якби на час ухвалення рішення у цій справі наказ Міністерства юстиції України №729/5 від 15.03.2018 року був визнаний незаконним і скасований у судовому порядку або взагалі не існував, то суд дійшов би до протилежних висновків та задовольнив позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші». Зазначає, що 07.12.2021 року, після ухвалення та набрання законної сили судовим рішенням в даній справі Київський апеляційний суд прийняв постанову у справі № 357/6114/20, якою скасував рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2021 року у цій справі та ухвалив нове рішення, яким, зокрема, визнав незаконним і скасував наказ Міністерства № 729/5 від 15.03.2018 року, яким було скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 3220483200:01:014:0059 за Договором оренди землі. Вважає, що цей наказ на момент ухвалення судового рішення не мав жодних правових наслідків для дійсності Договору оренди землі і права оренди позивача, що виникло на підставі цього договору, тобто обставина його незаконності і недійсності існувала під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції. При цьому, про її існування ані ТОВ Агрофірма «Матюші», ані іншим учасникам справи не було і не могло бути відомо на час розгляду справи, адже на цей момент наказ Міністерства № 729/5 від 15.03.2018 року ще оскаржувався в судовому порядку: спочатку в порядку адміністративного судочинства, а згодом у зв`язку із зміною позиції щодо юрисдикції таких спорів - в порядку цивільного судочинства, і ця обставина, як вже було зазначено вище, була виявлена і встановлена Київським апеляційним судом після ухвалення судового рішення у цій справі, 07.12.2021 року під час прийняття постанови у справі № 357/6114/20. Вважає, що наведене свідчить про те, що недійсність наказу Міністерства юстиції України № 729/5 від 15.03.2018 року у результаті визнання його незаконним і скасування постановою Київського апеляційного суду від 07.12.2021 року у справі № 357/6114/20 має усі ознаки нововиявлених обставин, визначені у п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, та є підставою для перегляду рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року у справі №357/7999/18 за нововиявленими обставинами у порядку, визначеному Главою 3 ЦПК України. А тому, просив суд задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» про перегляд рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року у справі № 357/7999/18 за нововиявленими обставинами; скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року у справі № 357/7999/18; ухвалити нове рішення у справі № 357/7999/18, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни у повному обсязі; вирішити питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року в задоволенні заяви ТОВ Агрофірма «Матюші» про перегляд рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року по справі № 357/7999/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, за нововиявленими обставинами, відмовлено.
01 листопада 2022 року постановою Київського апеляційного суду було скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року та направлено справу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2023 року заяву ТОВ Агрофірма «Матюші» про перегляд рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року по справі № 357/7999/18 за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, за нововиявленими обставинами, задоволено.
Скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.
Ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно - задоволено частково.
Визнано недійсним Договір оренди землі № б/н від 02.03.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 4,1805 га з кадастровим номером 3220483500:01:014:0059.
Скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права оренди, індексний номер 40138747 від 15 березня 2018 року та припинено право оренди ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на земельну ділянку площею 4,1805 га з кадастровим номером 3220483500:01:014:0059, яке виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 02 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод».
Стягнуто із ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судові витрати у розмірі по 25 115,86 грн. з кожного.
В іншій частині вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ТОВ Агрофірма «Матюші» - адвокат Кравець О.І. подала на нього апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2023 року в частині розподілу судових витрат та прийняти нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод»  на користь ТОВ Агрофірма «Матюші»  понесені ним судові витрати у загальному розмірі 100 463,44 грн.
Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилався на те, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу, зважаючи на те, що відповідачами не заявлялося відповідне клопотання про зменшення розміру витрат. Відтак, зважаючи на доведеність факту понесення витрат на правничу допомогу та доведеність їх розміру, ці витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів у повному розмірі.
В судовому засіданні представник позивача ТОВ Агрофірма «Матюші» - адвокат Кравець О.І. апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав. 
Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, однак їх неявка згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.   
Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення оскаржене позивачем ТОВ Агрофірма «Матюші» лише в частині розподілу судових витрат, колегія суддів згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такої ж думки дотримується Верховний суд у постановах від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до висновків  Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд, при вирішенні питання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивачем ТОВ Агрофірма «Матюші» понесено по справі витрати на професійну правничу допомогу, надану Адвокатським об`єднанням «ЕВЕРЛІГАЛ», на загальну суму 100 463,44 грн.
Клопотань про зменшення розміру понесених позивачем по справі витрат на правничу допомогу відповідачами заявлено не було, тому, за таких обставин витрати мали бути стягнуті судом у повному розмірі, зважаючи на доведеність факту їх понесення позивачем наявними у справі належними та допустимими доказами. 
Суд першої інстанції на вищенаведені обставини належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 50 231 грн. 72 коп. замість належних до стягнення 100 463 грн. 44 коп.
Зважаючи на те, що рішенням позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші» по суті були задоволені, а у задоволенні вимог до державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Ю.Ю. було відмовлено з процесуальних підстав, понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають стягненню із відповідачів ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» пропорційно задоволеним вимогам, тобто по 50 231,72 грн. з кожного (100 463,44 грн. : 2), а не по 25 115,86 грн., як зазначено у рішенні суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.    
Оскільки суд першої інстанції, дійшовши висновку про часткове задоволення позову, здійснив розподіл судових витрат, помилково зменшивши при цьому їх розмір, рішення суду в частині розподілу судових витрат на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші»  витрат на правничу допомогу у розмірі 100 463 грн. 44 коп., по 50 231 грн. 72 коп. з кожного.
В іншій частині законність та обґрунтованість рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2023 року не переглядається, оскільки воно не є предметом апеляційного оскарження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - задовольнити.  
 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2023 рокув частині розподілу судових витрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» понесені судові витрати у розмірі 100 463 грн. 44 коп., по 50 231 грн. 72 коп. з кожного.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:  
 
Судді: