ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2023 р.                                                         Справа №909/1374/19

м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді          МАТУЩАКА О.І.
суддів:          СКРИПЧУК О.С.
          ОРИЩИН Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
за участю представників сторін від: 
апелянта: Пиць Н.В. (прокурор відділу).

розглянувши апеляційну скаргу                    Івано-Франківської обласної прокуратури                                                                              №24-408 вих 21 від 26.07.2021
на додаткове рішення                              Господарського суду Івано-Франківської області                                                                       від 01.07.2021, повне рішення – 06.07.2021 
                                                            (суддя Кобецька С.М.)
у справі                                                  №909/1374/19
за позовом                                                  Першого заступника керівника Івано-                                                                                Франківської місцевої прокуратури, м. Івано-                                                                      Франківськ
в інтересах держави в особі:                    1) Регіонального відділення Фонду державного                                                                       майна України по Івано-Франківській,                                                                                 Чернівецькій та Тернопільській областях,
                                                            м.Івано-Франківськ
                                                            2) Івано-Франківського національного                                                                                 технічного університету нафти і газу, м. Івано-                                                                      Франківськ
до відповідача                                        Фізичної особи-підприємця                                                                                           Демковича Ігоря Богдановича, 
                                                            смт. Лисенець, Тисменецький       район, Івано-                                                                      Франківська область 
за участю третьої особи, яка не 
заявляє самостійних вимог на 
предмет спору на стороні позивача:           Міністерства освіти і науки України, Київ

про                                                            визнання недійсним договору оренди,                                                                                 зобов`язання звільнити нежитлове приміщення                                                                       та повернути його державі

                                                  ВСТАНОВИВ:
          Суть.
          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 29.12.2020 у справі №909/1374/19, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2021, відмовлено в задоволенні позову Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури  в інтересах держави в особі РВ ФДМ України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до ФОП Демковича І.Б. за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерства освіти і науки України про визнання недійсним договору оренди, зобов`язання звільнити нежитлове приміщення та повернути його державі.
Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2021 у цій справі стягнуто з Івано-Франківської місцевої прокуратури на користь ФОП Демковича І.Б. 16 739,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.
          Івано-Франківська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу на зазначене додаткове рішення суду, в якій просила змінити оскаржуване додаткове рішення стягнувши з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на користь ФОП Демковича Ігоря Богдановича 10675,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. 
          Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що враховуючи норми процесуального законодавства та встановлені судами фактичні обставини справи, в даному випадку мають місце підстави для стягнення судових витрат на користь відповідача саме з позивачів – Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, а не з прокуратури. Окрім цього, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково задоволено додаткову заяву представника відповідача про стягнення судових витрат в сумі 6064,00 грн за його участь в судових засіданнях, оскільки заявником не подано суду доказів оплати ФОП Демковичем І.Б. адвокату Борзих А.В. послуг щодо надання правничої допомоги у вигляді участі в судових засіданнях.
          Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити оскаржуване додаткове рішення без змін, а подану прокуратурою апеляційну скаргу – без задоволення. Обгрунтовуючи заперечення вимог апеляційної скарги, відповідач зазначив, що позов у даній справі подано прокуратурою, а тому обґрунтовано стягнуто судові витрати на професійну правничу допомогу саме з прокурати, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог. В частині доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованості судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6064 грн, зазначив, що відповідно до наявного у справі договору на надання правничої допомоги та згідно з ч.8 ст.129 ГПК України судом встановлюється не лише розмір судових витрат, які сторона сплатила, але й розмір цих витрат, які сторона має сплатити у зв`язку із розглядом справи. Тому, вважає оскаржуване додаткове рішення законним і обгрунтованим.
          Позивач 1 – Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях подав відзив на апеляційну скаргу прокуратури та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення – без змін. При цьому, зазначив, що ним заперечувались заявлені позовні вимоги прокуратури в суді першої інстанції.
          Позивач 2 – Івано-Франківський національний технічний університет нафти і газу також подав відзив на апеляційну скаргу прокуратури, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення – без змін.
          Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі заявлено не було.
          Представники сторін явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду даної справи ухвалою суду від 23.03.2023, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції.
          Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.
          В судове засідання з`явилась прокурор, яка підтримала доводи апеляційної скарги, надала усні пояснення по суті апеляційних вимог та просила задоволити апеляційну скаргу.
          Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, викладені у відзивах на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.
Фактичні обставини справи та оцінка судом.
          Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
          Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 
          Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат: 
           1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
           2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
          Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
          Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Відповідно до  ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
          Аналізом матеріалів справи встановлено, що представництво інтересів відповідача – ФОП Демковича І.Б. в суді першої інстанції у даній справі здійснював адвокат Борзих А.В. відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 06.03.2020. 
          Відповідно п.1.2. договору адвокат зобов`язався надати клієнту правову допомогу та представляти права та законні інтереси клієнта у господарському суді Івано-Франківської області у справі №909/1374/19. 
Додатком №1 до договору - попереднім (орієнтованим) розрахунком витрат на професійну правничу допомогу сторони погодили, що вартість правничої допомоги,  надається адвокатом клієнту складається з гонорару у формі погодинної оплати у гривнях еквівалентно 50 євро по курсу НБУ без ПДВ за 1 робочу годину надання правової допомоги. 
Заходи правової допомоги складають: 
- аналіз матеріалів справи, готування доказів та написання відзиву на позовну заяву, проекту договору надання правничої допомоги, орієнтованого розрахунку витрат на надання правової допомоги, акту виконаних робіт за договором на надання правової допомоги, кількість витрачених годин - 7, вартість послуг - 350євро; 
- готування заперечень на позов, кількість витрачених годин - 1- 5; вартість послуг - 50 - 250євро; 
- готування інших заяв з процесуальних питань (за необхідності), кількість витрачених годин - 1- 5; вартість послуг - 50 - 250євро; 
- участь у судовому засіданні в суді першої інстанції - 50 євро/1 судове засідання; 
- готування апеляційної/касаційної скарги /відзиву на апеляційну/касаційну скаргу (за необхідності), кількість витрачених годин - 5- 10; вартість послуг - 250 - 500євро; 
- готування та участь у судовому засіданні в суді апеляційної/касаційної інстанції - 50-100 євро/1 судове засідання; 
- готування інших процесуальних документів в суді апеляційної/касаційної інстанції (за необхідності), кількість витрачених годин - 1-5; вартість послуг - 50 - 250євро.
Згідно з підписаним між сторонами 24.03.2020 актом виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 06.03.2020 адвокат надав клієнту наступні послуги професійної правничої допомоги у справі №909/1374/19:
- консультації щодо господарського - процесуального законодавства, цивільно-правових відносин щодо вирішення спору у справі №909/1374/19;
- ознайомився з матеріалами справи; 
- підготував відзив на позовну заяву, проект договору на надання правничої допомоги, орієнтованого розрахунку витрат на надання правової допомоги, акту виконаних робіт за договором на надання правової допомоги. 
Загалом адвокатом було витрачено 7 годин на з`ясування обставин та проведення консультацій з клієнтом, збирання доказів у справі, підготовку та складання відзиву на позов.
Відповідно до квитанції №0.0.1710340581.1 від 19.05.2020 з призначенням платежу "вартість правничої допомоги у справі №909/1374/19" відповідач ФОП Демкович І.Б. перерахував на рахунок адвоката А.В.Борзих 10 675,00грн із розрахунку 7 год. *50 євро по курсу станом на 02.04.2020 (т.1 а.с.170) доданому до відзиву на позов.
Окрім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення та підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколами судових засідань, адвокат Борзих А.В. брав участь в судових засіданнях у даній справі в Господарському суді Івано-Франківської області, які відбулись 06.10.2020, 23.11.2020, 03.11.2020, 09.12.2020, що апелянтом не заперечується. Вартість витрат на професійну правничу допомогу адвоката у вигляді участі в судових засіданнях, обчислена в розмірі 6 064,00 грн, виходячи із розрахунку 4 *50 євро* 30,32 грн (офіційний курс НБУ станом на 02.04.2020) згідно із додатком №1 до договору.
Таким чином, загальна вартість послуг професійної правничої допомоги наданих адвокатом Борзих А.В. відповідачу - ФОП Демковичу І.Б. в суді першої інстанції під час розгляду даної справи становить 16739,00 грн, а тому обґрунтовано стягнута судом першої інстанції з Івано-Франківської місцевої прокуратури.
Переревіряючи доводи апеляційної скарги суд зазначає наступне.
Відповідно до правової позиції Об`єднаної Палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув судові витрати у вищевказаному розмірі.
Доводи апеляційної скарги щодо необхідності стягнення судових витрат з позивачів, оскільки позов у даній справі заявлено прокуратурою в інтересах держави в особі Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, судова колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.
Положення статей 123,  129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом. 
За змістом статей 42,  46,  53,  56 ГПК України  прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. 
Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №923/199/21.
Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов вірного висновку про стягнення з Івано-Франківської місцевої прокуратури на користь ФОП Демковича І.Б. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 16739,00 грн, оскільки такі є обґрунтованими та відповідають критеріям реальності, розумності та співмірності.
Відповідно до ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
  Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 244, 269, 270 - 271, 275 - 276, 281 - 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2021 у справі №909/1374/19 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.
Справу повернути  до Господарського суду Івано-Франківської області.
Повний текст постанови складено 17.05.2023.

Головуючий суддя                                                                      О.І. МАТУЩАК

Судді                                                                                          Г.В. ОРИЩИН

                                                                                                    О.С. СКРИПЧУК