ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2011/4483/2012  Номер провадження 22-ц/814/1099/23	Головуючий у 1-й інстанції Шишкін  О.В.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Хіль Л.М.,
судді Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,
секретар: Бродська О.В.,
за участі: представника відповідача Лук`янчикова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року в складі судді Шишкіна О.В. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Апеляційний суд заслухавши доповідь судді-доповідача,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2012 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 25 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6544178, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 34 214.00 доларів США, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 25 червня 2015 року.
Зазначив, що з 21 вересня 2010 року відповідач систематично порушує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим сума простроченої заборгованості позичальника перед банком станом на 01 лютого 2012 року зі сплати основної суми кредиту становить 6716,66 доларів СІ1ІА. зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 3410.91 доларів США.
Вказував, що 11 листопада 2010 року банк вручив відповідачу письмову вимогу № ДО/402и/1 від 06 вересня 2010 року про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредиток, але її вимоги виконано не було, у зв`язку з чим починаючи з 13 грудня 2010 року виникла прострочена заборгованість.
Таким чином, станом на 01 лютого 2012 року заборгованість відповідача перед банком з основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, пені за порушення строків повернення кредиту і сплати процентів становить 28 351,15 доларів США та 1636.13 гри, з яких заборгованість за основною сумело кредиту в розмірі 24 940,24 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими станом на 01 лютого 2012 року, в розмірі 3410.91 доларів США; пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1636,13 грн., що є еквівалентом 204,78 доларів США.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 6544178 від 25 червня 2008 року в загальному розмірі 28 351.15 доларів СІЛА та 1636.13 грн; вирішити питання судових витрат.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 6544178 від 25 червня 2008 року в сумі 28 351,15 доларів США та 1636,13 грн. а також судовий збір в розмірі 2281,53 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2014 року замінено стягувача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» у виконавчому провадженні по виконанню заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року по справі за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» та стягнення суми заборгованості та судових витрат з ОСОБА_1 проводити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ».
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року заяву ТОВ «АНСУ» про зміну способу та порядку виконання судового рішення задоволено, змінено спосіб та порядок виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованості за кредитним договором № 6544178 від 25 червня 2008 року, а саме встановлено, що стягнення заборгованості, визначеної зазначеним рішенням в іноземній валюті (28 351,15 доларів США) проводиться в гривнях, а сума стягнутої заборгованості визначається за офіційним курсом НБУ на момент ухвалення рішення за курсом 799,3 грн. за 100,00 доларів США.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції та й взагалі не знав про його існування.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року та ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року призначено справу до слухання.
24 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції від ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» надійшов відзив, в якому вважав судове рішення законним, а апеляційну скаргу необгрунтованою. При цьому зазначив, що про факт заміни кредитора у зобов`язаннях перед банком ОСОБА_1 був обізнаний. Зазначив, що відповідач у судове засідання на 03 вересня 2013 року не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся належним чином, а його неявка свідчить про небажання користуватись своїми процесуальними правами. Вважав, що твердження заявника не базуються на жодному об`єктивному та аргументованому доказі та спрямовані виключно на ухилення від виконання рішення суду.
24 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції від ТОВ «АНСУ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав заочне рішення законним, а апеляційну скаргу необгрунтованою. При цьому зазначив, що суд першої інстанції належним чином повідомляв відповідача про дати та час проведення слухання справи, але останнім дані повідомлення за невідомих обставин були проігноровані, а отже у суду були всі підстави ухвалити заочне рішення.
Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду – Полтавському апеляційному суду.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. 
При цьому зазначив, що суд першої інстанції належним чином повідомляв відповідача про дати та час проведення слухання справи, але останнім дані повідомлення за невідомих обставин були проігноровані, а отже у суду були всі підстави ухвалити заочне рішення.
Учасники судового процесу були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток на їх електронні адреси.
Вказане узгоджується з правовою позицією від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц
Від представника ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» правонаступником якого є ТОВ « АНСУ» адвоката Сидоренко І.О. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність.
В судовому засіданні ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити.
Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Місцевим судом вірно встановлено, що 25.06.2008 року між ЗАТ Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6544178 за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 34 214.00 доларів США, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 25 червня 2015 року.
Відповідач в порушення умов кредитного договору від своєчасного виконання зобов`язань ухилявся.
Станом на 01.02.2012 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 28351,15 дол. США та 1636,13 грн. 
Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, відтак наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати.
Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частинами першою та третьою  статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За вимогами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)
Відповідач зобов`язувався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом, своєчасно здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплатити відсотків за користування кредитом, закріплених в додатку № 1 до Кредитного договору (п.12.1, 3.1.1., 3.2.1. Кредитного договору).
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 21.09.2010 року систематично порушує умови Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.
Станом на 01 лютого 2012 року заборгованість відповідача перед банком з основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, пені за порушення строків повернення кредиту і сплати процентів становить 28 351,15 доларів США та 1636.13 гри, з яких заборгованість за основною сумело кредиту в розмірі 24 940,24 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими станом на 01 лютого 2012 року, в розмірі 3410.91 доларів США; пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1636,13 грн., що є еквівалентом 204,78 доларів США.
Таким чином місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд розглянув справу без належного повідомлення відповідача не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення суду) відповідач, зареєстроване місце проживання або перебування, місцезнаходження чи місце роботи якого невідомо, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. 
Із матеріалів справи вбачається, що місцевим судом було опубліковано у пресі оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено. 
Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий-суддя                                                                    Л.М. Хіль

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук