УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/1065/22 Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В. 
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
за участі секретаря судового засідання Руденко Ю.В.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі 
цивільну справу №273/1065/22 за заявою  ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Баранівського районного суду від 12 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за нововиявленими обставинами
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Васильчук  О.В. у м.Баранівці,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Просить скасувати судовий наказ Баранівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2022 року в справі №273/1065/22 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву обґрунтовує тим, що при видачі судового наказу суду не було відомо, що  ОСОБА_2 вже зверталася до Баранівського районного суду з аналогічною заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримала відмову у його видачі. Отже, є така, що набрала законної сили, ухвала про відмову ОСОБА_2 у стягненні аліментів з ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що унеможливлює як повторне звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, так і видачу судового наказу за такою заявою. Також, рішенням Баранівського районного суду від 10 листопада 2011 року у справі №2-631/2011 з нього на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 жовтня 2011 року до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Посилається на те, що згідно з п.4 частини першої ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину- однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Зазначає, що якщо з боржника вже стягуються аліменти на інших дітей, то вимоги про стягнення аліментів розглядаються за правилами позовного провадження з дотриманням вимог ст.182 СК України. Також на момент видачі судового наказу суду не було відомо, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_7 , яка втратила чоловіка та є інвалідом 3-ї групи з червня 2021 року.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2023 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовлено. 

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, задовольнити його заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та скасувати судовий наказ Баранівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2022 року в справі №273/1065/22 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що заява про видачу судового наказу не відповідала вимогам п.3 частини першої ст.165 ЦПК України, оскільки заявниця не вказала верхньої межі аліментів. Також, суд першої інстанції неправомірно виходив із того, що ОСОБА_2 ухвалою від 13 липня 2021 року в справі №273/1498/21 було відмовлено в видачі судового наказу про стягнення аліментів із інших підстав та заяви про видачу судового наказу не є тотожними. Вважає, що суд повинен був застосувати положення п.7 частини першої ст.165 ЦПК України та відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу, оскільки раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті. Вважає, що повторне звернення ОСОБА_2 з заявою про видачу судового наказу є свідомим зловживанням процесуальними правами останньою, що на його думку є неприпустимим. 

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити його заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, скасувати судовий наказ Баранського районного суду 12 вересня 2022 року, яким стягнуті з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 .

Представник ОСОБА_2 адвокат Антонович О.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_2 до суду не з`явилася. За положеннями частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. 

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Частиною восьмою ст.170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст.161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ виданий відповідно до п.4 частини першої ст.161 ЦПК України, а тому він може бути переглянутий за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п.1 частини другої ст.423 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, п.1 частини другої  ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п.1 частини першої ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 частини другої ст.423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до п.1 частини другої ст.423 ЦПК України, п.1 частини першої ст.424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину встановлені ст.181 СК України та відповідно визначаються за домовленістю між батьками дитини. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Із матеріалів справи вбачається, що Баранівським районним судом Житомирської області 12 вересня 2022 року виданий судовий наказ про стягнення з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 липня 2022 року і до повноліття сина ОСОБА_8 , тобто до   ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на користь держави судовий збір в сумі 248,10 грн (а.с.16 ).

Як на підстави перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що при винесенні судового наказу суд не врахував, що рішенням Баранівського районного суду від 10 листопада 2011 року в справі №2-631/2011 із нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 жовтня 2011 року до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-12). Окрім того, на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_7 , яка є інвалідом 3-ї групи з червня 2021 року. Також судом першої інстанції винесена ухвала, яка набрала законної сили, про відмову ОСОБА_2 у стягненні аліментів з ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що унеможливлює як повторне звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, так і видачу судового наказу за такою заявою.

Відповідно до частини першої ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За таких обставин, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга ст.423 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новим обставинами. За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, правильно виходив із того, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої ст.423 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про повторне звернення ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу спростовуються матеріалами справи. Оскільки відповідно до ухвали Баранівського районного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року підставами відмови у видачі наказу слугувало те, що була заявлена вимога про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку на утримання однієї дитини, яка не передбачена п.3 частини першої ст.165 ЦПК України. Дійсно, відповідно до частини другої ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 частини першої ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Однак ОСОБА_2 не зверталася до суду з тією самою заявою, вимоги заяви є відмінним та відповідали ст.161 ЦПК України, що слугувало підставою для винесення судового наказу 22 вересня 2022 року.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та зводяться до власного тлумачення заявником положень процесуального закону.

Зазначені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, не спростовують факти, покладені в основу судового наказу. Доводи боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

При цьому ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, а доводи про наявність на його утриманні сина ОСОБА_6 та непрацездатної матері можуть бути підставою для такого позову. 

Посилання на те, що не у відповідності до положень п.4 частини першої ст.161 ЦПК України зазначена верхня межа аліментів спростовуються тим, що у розумінні чинного законодавства вказана обставина не відноситься до нововиявлених.

За положеннями ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не змінюють.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча          Судді: