Справа № 127/5881/23
Провадження № 22-ц/801/842/2023
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2023 року	Справа № 127/5881/23	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого   Ковальчука О. В.,
суддів: Сала Т. Б., Якименко М. М.,
за участю секретаря Луцишина О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, про встановлення юридичного факту,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - адвокатом Красіловським Вадимом Олександровичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про відмову у відкритті провадження, постановлену в цій справі 07 березня 2023 року у м. Вінниці суддею цього суду Сичуком М.М.,
В С Т А Н О В И В:
       У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, у якій просила встановити факт проживання її дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю. Заява мотивована тим, що заявниця мала стосунки із ОСОБА_4 , під час яких у них народилось двоє дітей. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 разом із дітьми проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Однак у зв`язку військовою агресією вона разом з дітьми була вимушена виїхати до м. Вінниці, де вони стали на облік як внутрішньо переміщені особи. На момент звернення із заявою ОСОБА_1 разом із дітьми проживає з іншим чоловіком та його дитиною. Вказує, що спір між нею та ОСОБА_4 щодо визначення місця проживання дітей відсутній. Встановлення даного факту її необхідно для отримання статусу багатодітної сім`ї, в подальшому - для отримання відповідних пільг та грошової допомоги. З метою отримання статусу багатодітної сім`ї вона звернулась до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, в чому її було відмовлено. Роз`яснено, що  до заяви на оформлення посвідчення багатодітної сім`ї повинні додаватись ще документи, які підтверджують факт проживання дитини з одним із батьків після розірвання шлюбу; копія рішення суду про позбавлення батька чи матері батьківських прав, визнання батька чи матері недієздатним (недієздатною), безвісти відсутнім (відсутньою); копія свідоцтва про смерть батька чи матері, копія свідоцтва про народження дитини у разі внесення змін у зв`язку з усиновленням. Лише рішення суду про встановлення факту проживання дітей із матір`ю дасть можливість отримати статус багатодітної сім`ї.
Пославшись на викладене, ОСОБА_1 просила її вимоги задовольнити.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.
Не погодившись із цією ухвалою,  ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Красіловського В.О., посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
В судове засідання, належним чином повідомлені ОСОБА_1  та її представник - адвокат Красіловський В.О. не з`явились. Перед судовим засіданням до апеляційного суду адвокат Красіловський В.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що у цьому судовому засіданні він не може прийняти участь, оскільки на даний час перебуває на лікарняному, що, на його думку, підтверджується медичним висновком про непрацездатність №32ВТ-АЕ78-7-ЕТВ-27К6. Вказане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки вказані у ньому підстави для відкладення не підтверджені жодними доказами. Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості самостійно з`явитись до апеляційного суду для захисту своїх прав.
Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.
Таким чином колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, з таких підстав.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ч. 1 ст. 294 ЦПК України).
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
У відповідності до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.
За ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 
У разі, якщо батьки не можуть дійти згоди щодо місця проживання дитини, згідно ч. 1 ст. 161 СК України, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Враховуючи зміст заяви ОСОБА_1 , зокрема викладених в ній обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, а також доданих на їх підтвердження доказів, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у даному випадку може існувати спір про право.
Доводи апеляційної скарги про те, що спору з приводу визначення місця проживання дітей між батьками немає не можна визнати обґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на відсутність спору з цього питання, а  ОСОБА_1 не надала доказів згоди батька на визначення місця проживання дітей з матір`ю та не заявила відповідного клопотання про залучення батька дітей як заінтересованої особи у даній справі, який міг би висловити свою згоду на це або ж заперечення проти цього, натомість вирішення питання з приводу визначення місця проживання дітей разом з матір`ю може безпосередньо стосуватись його прав та законних інтересів.
Крім того, ОСОБА_1 не надала жодних належних та допустимих доказів з приводу того, що вона дійсно зверталась до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради з приводу отримання посвідчення багатодітної сім`ї, а їй в цьому було відмовлено. Відтак, немає підстав вважати, що встановлення даного факту її потрібно для отримання статусу багатодітної сім`ї, в подальшому - для отримання відповідних пільг і грошової допомоги.
З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження, оскільки ОСОБА_1 не довела з посиланням на відповідні докази відсутності спору про право.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом першої інстанції, однак висновків суду не спростовують, а тому відхиляються.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Красіловським Вадимом Олександровичем, залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий                                 О. В. Ковальчук

Судді :                                 Т. Б. Сало

                               М. М. Якименко