Ухвала
Іменем України
 
27 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 568/168/23
провадження № 61-5673ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу Національної академії внутрішніх справ на ухвалу Радивилівсього районного суду Рівненської області від 07 лютого 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2023 року Національна академія внутрішніх справ (далі - НАВС або академія) звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, в розмірі 17 074,34 грн, з урахуванням індексу інфляції в сумі 2 883,90 грн та 3 % річних у розмірі 725, 17 грн.
 
Радивилівський районний суд Рівненської області ухвалою від 07 лютого                   2023 року відмовив у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України у зв`язку з тим, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснив позивачу, що розгляд справи має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства і відноситься до юрисдикції Рівненського окружного адміністративного суду.
 
Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо пред`явлення відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства. 
 
Рівненський апеляційний суд постановою від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу НАВС залишив без задоволення, а ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2023 року - без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що спори про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Встановивши, що ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку зі сплати коштів, пов`язаних з його утриманням у НАВС, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у цій справі. 
 
18 квітня 2023 року НАВС подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Радивилівсього районного суду Рівненської області від 07 лютого            2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Судами встановлено, що 24 вересня 2019 року між НАВС та ОСОБА_1 укладено договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС.
 
Згідно з пунктами 1.1, 3.3 укладеного договору відповідач зобов`язався сплатити суму відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в розмірі 61 953,34 грн протягом одного року з дня підписання цього договору.
 
Відповідно до інформації (без номера і без дати), наданої Відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НАВС, суму фактичних витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в повному обсязі не відшкодовано, а саме - сплачено 44 861 грн, і, відповідно, заборгованість складає 17 074,34 грн.
 
Як видно із заяви ОСОБА_1 , яка передувала укладенню договору про розстрочення, він навчався у НАВС з 2017 року до 2019 року - до того як був відрахований за власним бажанням та відряджений для подальшого проходження служби в ГУНП в Рівненський області.
 
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
 
Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
 
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, в порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
 
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
 
Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
 
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
 
Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (частина четверта статті 5 КАС України).
 
Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
 
Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції.
 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
 
Спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
 
У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві відповідно до статті 17 КАС України (статті 19 КАС України у редакції від 03 жовтня                  2017 року), якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
 
Зазначені висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17.
 
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, з висновком яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.
 
Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної академії внутрішніх справ на ухвалу Радивилівсього районного суду Рівненської області від 07 лютого 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                     А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                      М. Ю. Тітов