м
УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/5864/21 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В. 
Категорія 48 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/5864/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_1  про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Петровської М.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до суду з позовом, зазначивши, що 31 грудня 2019 року по вул. І.Франка в м. Житомирі, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний АК КБ “ ПриватБанк” автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб був застрахований відповідно до договору добровільного страхування, укладеного 1 березня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та Акціонерним товариством Комерційний банк “ ПриватБанк”.
3 квітня 2020 року позивач сплатив АТ КБ “ ПриватБанк” страхове відшкодування у розмірі 205716 грн. 65 коп. та 13 травня 2020 року 21338 грн. 10 коп. Всього було сплачено 277054 грн. 75 коп.
Також вказує, що  цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1  була застрахована у ПрАТ СК «Євроінс Україна», у зв`язку з чим він 13 березня 2020 року звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування сплачених потерпілому коштів в порядку регресу .
13 травня 2020 року ПрАТ СК “ Євроінс Україна” було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 98000 грн.
Оскільки ПрАТ Страхова компанія « Євроінс Україна» не у повному обсязі відшкодувало фактично сплачені кошти, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 різницю між відшкодованою сумою та фактичним розміром понесених витрат, що становить 129054 грн. 75 коп.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липгя 2022 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача в порядку суброгації невідшкодовану частину виплаченого страхового відшкодування у розмірі 129054 грн. 75 коп. та 2270 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у своєму відзиві на позов він звертав увагу суду першої інстанції на ту обставину, що акт виконаних робіт від 26 травня 2020 року про ремонт пошкодженого автомобіля на суму 21338 грн. 10 коп. містить перелік виконаних робіт, які зазначені в акті від 14 квітня 2020 року, в якому вказано перелік робіт та запчастин й матеріалів, використаних під час ремонту цього транспортного засобу на суму 205716 грн. 65 коп. Однак, ці документи не містять посилання на протокол огляду цього автомобіля. Окрім того, його не було запрошено для участі у огляді пошкодженого автомобіля.
Стверджує, що жодних повторних ремонтних робіт за актами від 14 квітня 2020 року та 26 травня 2020 року виконано не було. Останній акт містить інформацію про проведення заміни запчастини “ паливна магістраль” код 77201-42221 ( замість помилково замовленої раніше більш дешевої «трубка паливного баку» код 77014-48011), а також про заміну запчастини «маточина колеса правого» код 42450-42040, пошкодження якої виявлено вже після закінчення ремонту за попереднім актом від14 квітня 2020 року. Заміна дешевших запчастин на більш дорожчі здійснено навмисно, з метою збільшення розміру відшкодування. Однак суд залишив поза увагою зазначені доводи. 
Також вказує, що йому не було запропоновано забрати пошкоджені деталі.
Окрім того, йому відмовлено у призначенні рецензії звіту про оцінку вартості збитків.
Оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ СК “ Євроінс Україна”, вважає, що суд безпідставно стягнув з нього зазначені кошти.
В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 1 березня 2019 року між позивачем та АТ КБ “ ПриватБанк” укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу — належного банку автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
       31 грудня 2019 року по вул. І.Франка в м. Житомирі, з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний АК КБ “ ПриватБанк” автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
       На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1  була застрахована у ПрАТ СК « Євроінс Україна”» ( ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну,- 100000 грн, франшиза — 2000 грн).
       Акт виконаних робіт від 14 квітня 2020 року свідчить про те, що вартість ремонтних робіт та запчастин й матеріалів, використаних при ремонті вказаного транспортного засобу, становить 205716 грн. 65 коп.
       Окрім того, відповідно до акта виконаних робіт від 26 травня 2020 року, вартість заміни заднього право ступічного підшипника та заміни паливної трубки, маточини колеса становить 21338 грн. 10 коп. 
       Матеріали справи свідчать, що відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу позивач 3 квітня 2020 року сплатив АТ КБ “ ПриватБанк” страхове відшкодування у розмірі 205716 грн. 65 коп. та 13 травня 2020 року 21338 грн. 10 коп. Всього було сплачено 277054 грн. 75 коп.
       13 травня  2020 року ПрАТ СК « Євроінс Україна» виплатила позивачеві 98000 грн.
       Цивільним Кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( стаття 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( стаття 993 ЦК України).
Зокрема, статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України « Про страхування».
У таких правовідносинах відбувається передача ( перехід) права вимоги від страхувальника ( вигодонабувача) до страховика.
При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до винної особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Отже, правовідносини, які виникли між ПрАТ « СК «Уніка» та відповідачем, регулюються статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України « Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди.
В свою чергу, відносини між відповідачем та його страховиком- ПрАТ СК « Євроінс Україна», регулюються Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Так, відповідно до положень статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються втрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Таким чином, на ПрАТ СК « Євроінс Україна» як страховика ОСОБА_1 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, покладено обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Оскільки сплачені кошти не у повному обсязі покривають суму страхового відшкодування, відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, яка виходить за межі відповідальності його страховика в силу положень статті 29 вказаного Закону. 
Такти чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц зроблено висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі ( частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України “ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”- виходячи з втрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Страхове відшкодування здійснене позивачем на користь потерпілого відповідно до умов договору добровільного страхування на підставі страхових актів від 2 березня 2020 року на суму 205716 грн. 65 коп. та від 12 травня 2020 року на суму 21338 грн. 10 коп. Загальний розмір страхового відшкодування становить 227054 грн. 75 коп.
Досліджені судом платіжні доручення підтверджують сплату позивачем на користь АТ КБ “ ПриватБанк” вказаних коштів. З урахуванням того, що страховиком відповідача сплачено на користь позивача 98000 грн., різниця невідшкодованого страхового відшкодування становить 129054 грн. 75 коп.
Отже, в силу вимог статті 993 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві зазначену суму.
З огляду на вищезазначене, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції. 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2022 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: