ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7495/22                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 травня 2023 року                                                                       м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Єгорової Н.М.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
при секретарі                                                                      Братиці К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коропської селищної ради Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коропської селищної ради Чернігівської області, голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина Володимира Миколайовича про визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Коропської селищної ради Чернігівської області, голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина Володимира Миколайовича про визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Коропська селищна рада Чернігівської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
19 травня 2023 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі. Дана заява була надіслана до суду апеляційної інстанції через електронну пошту.
Заслухавши пояснення відповідача, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням голови Коропської селищної ради Чернігівської області №82 від 16 травня 2017 року ОСОБА_1 була призначена на посаду начальника відділу соціального захисту населення Коропської селищної ради, як така, що успішно пройшла на цю посаду за конкурсом (а. с. 32).
Розпорядженням голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина Володимира Миколайовича №147 від 23.09.2022 року ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності та їй оголошена догана за неналежне виконання посадових обов`язків (а. с. 35).
Підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало доручення голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина В.М. №1460/02-06 від 19.09.2022 року, яким позивача було зобов`язано у термін до 21.09.2022 року надати письмові пояснення стосовно фактів:
- повернення ОСОБА_1 листом від 08.09.2022 року №246/01-35 без розгляду заяви ОСОБА_3 1944 р. н., від 06.09.2022 року, яка звернулася до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) селищної ради для отримання соціальної послуги на платній основі - догляд вдома, у відповідності до Переліку соціальних послуг, умови та порядку їх надання територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коропської селищної ради, затвердженого рішенням тринадцятої сесії восьмого скликання Коропської селищної ради від 21 серпня 2017 року №684, що призвело до неотримання соціальної послуги громадянкою вчасно;
- відсутності організації роботи відділу соціального захисту населення селищної ради стосовно прийняття заяв про надання соціальних послуг та прийняття рішень за їх розглядом у відповідності до наказу Міністерства соціальної політики України від 16.11.2020 року №769, а саме відсутності змін до положення про відділ соціального захисту населення селищної ради на момент повернення заяви ОСОБА_3 , відсутності механізму реалізації таких заяв відповідно до нових норм наказу Міністерства соціальної політики України від 16.11.2020 року №769, не внесенні ОСОБА_1 змін до посадових інструкцій підлеглих працівників по даному напрямку роботи (а. с. 33).
На виконання доручення голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина В.М. №1460/02-06 від 23.09.2022 року ОСОБА_1 на ім`я голови Коропської селищної ради Куніцина В.М. направлений лист №258/01-35 від 21.09.2022 року на 2 аркушах з додатками документів на 43 аркушах. У вказаному листі ОСОБА_1 , як начальником відділу соціального захисту населення селищної ради, були надані пояснення з приводу питань, що ставилися у дорученні селищного голови (а. с .19-20). Проте подані пояснення не було підписано позивачем.
23.09.2022 року позивачу було оголошено розпорядження голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина Володимира Миколайовича №147 від 23.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани за неналежне виконання посадових обов`язків.
Позивач від надання пояснення з приводу притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовилась у зв`язку з тим, що 21.09.2022 року надала голові селищної ради письмові пояснення з цього приводу (лист №258/01-35), що зафіксовано актом від 23.09.2022 року №1 «Про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення на виконання доручення селищного голови від 19.09.2022 року №1460/02-06» (а. с. 34).
Позивач, вважаючи розпорядження голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина В.М. №147 від 23.09.2022 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України від 7 червня 2001 року №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-III).
Відповідно до статті 3 вказаного Закону посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Згідно з статтею 7 Закону №2493-III правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України.
Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 19 Закону №2493-ІІІ особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування забезпечуються у порядку, передбаченому законом. Водночас згідно з частиною третьою статті 7 Закону №2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Статтею 20 Закону №2493-III передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно із статтею 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.
У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
Статтею 142 КЗпП України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.
У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів.
Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Також згідно з вказаною статтею на працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.
Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року №950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок №950).
Пункт 1 Порядку №950 визначає, що відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування може бути проведено службове розслідування у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків.
На підставі п. 2 Порядку №950 рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування.
Рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (п. 3 Порядку №950).
Керівник органу, за рішенням якого затверджено склад комісії з проведення службового розслідування, контролює роботу цієї комісії і у разі потреби дає обов`язкові для виконання доручення (п. 5 Порядку №950).
Члени комісії з проведення службового розслідування несуть персональну відповідальність згідно із законодавством за повноту, всебічність і об`єктивність висновків службового розслідування та нерозголошення інформації, що стосується такого розслідування (п. 6 Порядку №950).
Відповідно до п. 7 Порядку №950 особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: 1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; 2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, необхідні для проведення службового розслідування; 3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування; 4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; 5) звертатися до керівника органу у письмовій формі з обґрунтованим клопотанням про виведення із складу комісії з проведення службового розслідування осіб, в яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, стосовно якої проводиться службове розслідування.
На підставі п. 8 Порядку №950 за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, стосовно якої проведено службове розслідування; висновки службового розслідування, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.
У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.
Відповідно до п. 9 Порядку №950 акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.
Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.
Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом.
Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.
У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або особа, стосовно якої проведено службове розслідування, не прибула у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомила комісію про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень.
Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.
У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.
На підставі п. 10 Порядку №950 акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності.
За результатами розгляду акта службового розслідування керівник органу приймає у десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.
За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.
Так, згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 24 вересня 2019 року у справі №160/166/16-а прийняттю рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №824/773/17-а необхідною умовою для накладення дисциплінарного стягнення є вина працівника щодо порушення трудової дисципліни, яка має бути обов`язково доведена роботодавцем.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем було допущено ряд порушень під час проведення службового розслідування, у зв`язку з чим вважає похідне від нього оскаржуване розпорядження протиправним та таким, що прийняте в порушення норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Так, підставою прийняття головою Коропської селищної ради Чернігівської області Куніциним Володимиром Миколайовичем розпорядження №147 від 23.09.2022 року був акт про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення №1 від 23.09.2022 року.
Як було зазначено раніше, позивачем надано пояснення на виконання доручення селищного голови від 19.09.2022 року №1406/02-06 на 4 аркушах з додатками на 43 аркушах, які зареєстровано в журналі реєстрації вихідної кореспонденції за №258/01-35 (а. с. 19-20), однак дані письмові пояснення не були підписані позивачем, а отже не можуть вважатися поданими через неналежність їх оформлення.
Покази свідків, допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції, протирічать матеріалам справи та підтверджують протилежні фактичні обставини справи, які не заперечувалися позивачем, а саме: 1) непідписання письмових пояснень на виконання доручення селищного голови від 19.09.2022 року №1406/02-06; 2) відмову позивача від повторного надання письмових пояснень; 3) складання відповідного акту про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення №1 від 23.09.2022 року.
Отже, колегія суддів доходить наступних висновків.
Враховуючи, що первинно подані письмові пояснення не були підписані позивачем, то вони вважаються неподаними. В свою чергу, маючи змогу повторно подати письмові пояснення оформлені належним чином, позивач, виражаючи свою незацікавленість, відмовилась від такої можливості, про що було складено відповідний акт. Таким чином, відповідачем було дотримано процедуру проведення службового розслідування.
Разом з тим, відповідачем було зазначено про неодноразове порушення під час виконання позивачем своїх обов`язків, а саме.
Постановою КМУ «Про організацію надання соціальних послуг» від 01.06.2020 року №587 затверджено Порядок організації надання соціальних послуг», проте начальником відділу соціального захисту населення ОСОБА_1 станом на 23.09.2022 року не внесено зміни до положення про відділ соціального захисту населення селищної ради, де додано повноваження про прийом заяв про надання соціальних послуг та прийняття по ним рішення, не визначено механізм реалізації заяви підпорядкованою установою, а саме територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коропської селищної ради відповідно до нових норм постанови КМУ «Про організацію надання соціальних послуг» від 01.06.2020 року №587 та наказу Міністерства соціальної політики України від 16.11.2020 року №769, не внесені зміни до посадових інструкцій підлеглих працівників по даному напрямку роботи. Лише після оголошення ОСОБА_1 догани, рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Коропської селищної ради від 30.09.2022 року №2921, остання розробила та внесла зміни до Положення про відділ соціального захисту населення Коропської селищної ради, а саме до п. 2.2 «Відділ відповідно до покладених на нього завдань» розглядає заяви осіб/сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах, щодо отримання ними соціальних послуг і приймає рішення щодо їх надання. 
Також факт неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків в частині організації роботи відділу соціального захисту населення та підпорядкованих йому установ підтверджується рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Коропської селищної ради від 30.09.2022 року №2923. На даній сесії було затверджено Перелік соціальних послуг, умов та порядку їх надання територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коропської селищної ради, який був розроблений відповідно до Закону України «Про соціальні послуги». Проект рішення та доповідь про затвердження вищезазначеного Переліку подавав ОСОБА_4 , директор територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) селищної ради, хоча відповідно до Положення про відділ соціального захисту населення селищної ради, розробляти проекти рішень селищної ради та виконавчого комітету є саме повноваженнями відділу соціального захисту населення, який представляє начальник відділу (витяг з протоколу №20 пленарного засідання двадцятої сесії Коропської селищної ради восьмого скликання додано до пояснення).
Таким чином, станом на 23 вересня 2022 року робота відділу соціального захисту населення селищної ради, який очолює позивач, в частині прийняття заяв про надання соціальних послуг та прийняття рішення за їх розглядом, не була організована та не приведена у відповідність до Порядку організації надання соціальних послуг, затвердженого ще 01 червня 2020 року. Даний факт підтверджується також і актом проведення перевірки дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотриманням прав дітей №8 від 21.02.2022 року Головного управління Національної сервісної служби у Чернігівській області. 
Крім того, 06.12.2022 року сектором дізнання Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, за №12022275410000190, за фактом підроблення посадової інструкції заступника начальника відділу соціального захисту населення Коропської селищної ради від 05.07.2022 року ОСОБА_1 , яка є додатком до адміністративного позову, про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що начальник відділу соціального захисту населення є посадовою особою, яка зобов`язана діяти відповідно до основних принципів служби в органах місцевого самоврядування, закріплених ст. 4 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», таких як: служіння територіальній громаді; поєднання місцевих і державних інтересів; верховенства права, демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; гласності; пріоритету прав та свобод людини і громадянина; рівних можливостей доступу громадян до служби в органах місцевого самоврядування з урахуванням їх ділових якостей та професійної підготовки; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; підконтрольності, підзвітності, персональної відповідальності за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків; дотримання прав місцевого самоврядування; правової і соціальної захищеності посадових осіб місцевого самоврядування; захисту інтересів відповідної територіальної громади; фінансового та матеріально-технічного забезпечення служби за рахунок коштів місцевого бюджету; самостійності кадрової політики в територіальній громаді.
Отже, сумлінне виконання службових обов`язків позивачем мало б формувати у територіальної громади, в тому числі окремих громадян, довіру до органів державної влади та місцевого самоврядування.
В свою чергу, недбале та халатне виконання позивачем своїх службових обов`язків з порушенням норм чинного законодавства підриває авторитет держави як в цілому, так і окремих органів місцевого самоврядування.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем було дотримано процедуру проведення службового розслідування, а оскаржуване розпорядження є правомірним та таким, що прийняте відповідно до норм чинного законодавства.
Крім того, колегія суддів зауважує, що оскільки у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування розрядження голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина Володимира Миколайовича №147 від 23.09.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани ОСОБА_1 , начальнику відділу соціального захисту населення селищної ради, за неналежне виконання посадових обов`язків, відмовлено, то відповідно позовна вимога щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Коропської селищної ради Чернігівської області на користь позивача завдану моральну шкоду в сумі 3000 гривень задоволенню також не підлягає, оскільки є похідною від попередніх.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів доходить висновку про те, що судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали та встановлено фактичні обставини справи та при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим суд першої інстанції помилково вирішив спір по суті, задовольнивши позовні вимоги, оскільки останні є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Судовою колегією також враховується, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Коропської селищної ради Чернігівської області - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Коропської селищної ради Чернігівської області, голови Коропської селищної ради Чернігівської області Куніцина Володимира Миколайовича про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Єгорова Н.М.

                                                                                                    Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено: 24 травня 2023 року.