Номер провадження: 22-ц/813/2090/23 
Справа № 522/8465/21
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: Цюри Т.В., 
суддів Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С., 
За участю секретаря судового засідання: Трофименко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до  ОСОБА_1  про стягнення 37 555,61 грн. вартості необлікової електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року представник Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» - Дзиговська С.М. звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1  про стягнення 37 555,61 грн. вартості необлікової електричної енергії. У поданому позові апелянт просив суд стягнути на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» з ОСОБА_1 заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 37555,61 грн та витрати на оплату судового збору у сумі 2270 грн (а.с.1-7).
22 липня 2021 року заочним рішенням Приморського районного суду позов Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення 37 555,61 грн вартості необлікової електричної енергії задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б, код ЄДРПОУ 00131713) 37 555,61 грн вартості необлікової електричної енергії. Стягнуто з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б, код ЄДРПОУ 00131713) 2 270,00 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.69-72).
22 вересня 2021 року АТ «ДТЕК Одеські електромережі» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. У поданій заяві представник просив суд стягнути с ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн (а.с.74 зворот).
30 вересня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про поновлення строку для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу у справі № 522/8465/21 відмовлено. Заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення у справі № 522/8465/21 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення 37 555,61 грн вартості необлікової електричної енергії залишено без розгляду (а.с.82-83).
Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, представник Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» - Калініченко С.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення задовольнити (а.с.101-103).
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Судове засідання призначено на 20 квітня 2023 року об 14 год 20 хв.
В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками, наявними в матеріалах справи.
В день судового засідання, 20.04.2023 року від представника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» надійшла до суду заява, у якій представник просить суд провести судовий розгляд 20.04.2023 року справи без участі представника АК «ДТЕК Одеські електромережі». 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, ненадання жодних доказів щодо існування підстав для відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності сторін.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.
Залишаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена заявником причина пропуску ним встановленого законом строку для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу не є поважною, а відтак підстави для поновлення строку для подання зазначених доказів відсутні, в зв`язку з чим заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.
Колегія суддів, дослідивши обставини справи, вважає вірними вказані висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, судом встановлено, що звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення АТ «ДТЕК Одеські електромережі» зазначено як причину несвоєчасного подання ним доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу - ухвалення судом рішення 22.07.2021 без участі сторін і те, що про його існування заявнику стало відомо з копії, яка йому надійшла 20.09.2021.
Досліджуючи доводи апелянта у поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд звертає увагу, що вони аналогічні доводам, що викладені у поданій заяві, зокрема, апелянтом наголошується на тому, що з матеріалів справи вбачається отримання копії заочного рішення суду відповідачем не в строк, передбачений ЦПК України, і саме тому, на думку апелянта, строк на звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення підлягає поновленню, так як пропуск строку відбувся через об`єктивні причини, які не залежали від відповідача. Також, апелянт вказує на те, що у судовому рішенні не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, а позивач має право на їх відшкодування за результатами розгляду справи.
Перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.
Виключення з цього правила міститься в ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналогічно, відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України саме в резолютивній частині рішення вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат, але виключно за умови визначеної ч.8 ст.141ЦПК України (завчасного до закінчення судових дебатів подання заяви про розподіл судових витрат).
Колегія суддів враховує, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. 
Така практика запроваджена, зокрема, у постанові Верховного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.
Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесенних нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
При цьому,ст.141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів).
З матеріалів справи вбачається, що в останнє судове засідання, в якому було ухвалено рішення, представник позивача не з`явився, хоча представником – Калініченко С.М. було особисто отримано судову повістку на судове засідання, призначене на 22.07.2021 року (а.с.61).
Будь-які доказів від останнього, зокрема на підтвердження понесення судових витрат як і клопотання, у тому числі про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, до суду не надходили.
З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем вказано лише про орієнтовний розрахунок судових витрат, а також про те, що за результатами розгляду справи буде складено акт наданих послуг щодо представництва інтересів позивача в рамках даної справи та докази оплати вказаних послуг.
З огляду на те, що під час розгляду справи, позивачем не було надано жодних відомостей щодо розміру, обсягу наданих послуг, апеляційний суд вважає, що вищевказане зазначення в позовній заяві є формальним.
Отже, позивачем подано заяву та докази щодо сплати послуг з правничої допомоги з пропуском строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч.8 ст.141ЦПК України граничного строку для її подання, тобто після закінчення судових дебатів та після ухвалення рішення по справі.
Приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що висновок районного суду про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат є вірним, а тому ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення так як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41. 
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,–
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» – залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до  ОСОБА_1  про стягнення 37 555,61 грн. вартості необлікової електричної енергії– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 20.04.2023 року.

Головуючий суддя Цюра Т.В.

Судді: Сєвєрова Є.С.

Комлева О.С.