Ухвала
 
09 травня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 708/450/22
провадження № 61-5764ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 березня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією.
 
Позовна заява мотивована тим, що відносини між ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» як оператором системи розподілу електричної енергії та споживачем електричної енергії ОСОБА_1 регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312. Відповідач є фактичним споживачем електричної енергії у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який останній успадкував за законом після смерті свого сина ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17 липня 2020 року під час рейдової перевірки Чигиринською філією відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» засобів обліку електричної енергії у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає відповідач, виявлено порушення підпункту 1 пункту 8.4.2 глави 8.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), а саме порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому кріпиться пломба з відбитком тавра про повірку, що встановлена на корпусі лічильника, про що було складено акт про порушення від 17 липня 2020 року № 000094 і, відповідно, проведено заміну засобу обліку. З вказаним актом відповідач був ознайомлений та факт порушення визнав, зауважень до акту не мав, що підтверджується його підписом в акті. Також відповідач отримав повідомлення про засідання комісії оператора системи розподілу з розгляду складеного акту про порушення. Однак, відповідач самоусунувся від будь-яких подальших дій. На час оформлення спадкової справи, заборгованості по особовому рахунку за користування електричною енергією не було. 20 серпня 2020 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було розглянуто акт без участі відповідача, за результатами якого на підставі підпункту 1 пункту 8.4.2 глави 8.4 ПРРЕЕ було прийняте рішення, оформлене протоколом № 000094, проведено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії, де обсяг склав 1405 кВт, а сума нарахувань склала 3 792,49 грн. 21 серпня 2020 року на адресу відповідача позивачем надіслано поштовим відділенням зв`язку рекомендованим повідомленням вимогу про відшкодування збитків з копією протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, та рахунок-фактуру на оплату коштів, із зазначенням у рахунку-фактурі прізвища особи, з якою укладено договірні правовідносини. Після надання ОСОБА_3 законодавчо визначеного терміну для прийняття спадщини та вступу у володіння та розпорядження майном, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 , 06 вересня 2021 року Чигиринською філією, з метою встановлення контейнеру для засобу обліку електричної енергії, було проведено повторну перевірку домоволодіння. В ході перевірки виявлено, що на лічильнику електричної енергії, встановленого і опломбованого 17 липня 2020 року, спрацьований індикатор магнітного поля, який встановлений на корпусі розрахункового приладу обліку заводом виробником, чим порушено вимоги підпункту 4 пункту 8.4.2 глави 8.4 ПРРЕЕ. Після виявленого факту комісією Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» було складено вже другий Акт про порушення № 001057 від 06 вересня 2021 року, який вручено ОСОБА_1 як фактичному споживачу послуг та власнику будинку, який прийняв спадщину. У зазначеному акті відповідач власноручно засвідчив про відсутність зауважень до складеного акту і підписав його. 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про засідання комісії по розгляду акту, однак останній на засідання комісії не прибув, не повідомивши про причини неявки і не направивши свого представника. 21 жовтня 2021 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було розглянуто акт без участі відповідача, за результатами якого на підставі підпункту 4 пункту 8.4.2 глави 8.4 ПРРЕЕ було прийняте рішення, оформлене протоколом № 001057, проведено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії, де обсяг склав 2081 кВт, а сума нарахувань склала 7 794,55 грн. 22 жовтня 2021 року на адресу відповідача позивачем надіслано поштовим відділенням зв`язку рекомендованим повідомленням вимогу про відшкодування збитків з копією протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, та рахунок-фактуру на оплату коштів. Під час складання акту про порушення жодних зауважень від відповідача не надходило, в бланку акту зазначено, що претензій до представників РЕМ останній не має. Також відповідачем не оскаржено і вартість нарахованих збитків згідно з розрахунком обсягу та вартості не облікованої електроенергії. Виходячи з цього, відповідач заборгував ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» 11 587,04 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 
 
Враховуючи вище наведене просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» заборгованість згідно акту від 17 липня 2020 року № 000094 та акту від 06 вересня 2021 року № 001057 в сумі 11 587,04 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. 
 
Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 06 березня 2023 року, позов ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану електричну енергією задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за використану електричну енергію згідно з актом про порушення від 17 липня 2020 року № 000094  суму в розмірі 3 792, 49 грн та згідно з актом про порушення від 06 вересня 2021 року № 001057 - 7 794, 55 грн, на загальну суму 11 587,04 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481, 00 грн.
 
ОСОБА_1 у квітні 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 березня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення та додаткове рішення суд першої інстанції.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову в яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.
 
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову                      у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим документом, за яким стягнення проводиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Таким чином, ціна позову у справі становить 11 587,04 грн (3 792,49 грн + 7 794,55 грн), яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).
 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
 
Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить. 
 
Посилання заявника на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема у малозначних справах. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах.
 
Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 березня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Чигиринської філії відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний        О. В. Ступак