Справа № 441/2192/21                                Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І. 
Провадження № 22-ц/811/137/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
                при секретарі: О.О. Гай
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-
                                               в с т а н о в и в: 

30.09.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП», ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» 130 000 грн матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, та 1300 грн понесених судових витрат; стягнути з ОСОБА_1 135 310,41 грн матеріального збитку, спричиненого ДТП, та 3851 грн 10 коп. понесених судових витрат..
Позов обґрунтовував тим, що 30.10.2020 року о 18.00 год. на вул. Стрийська, 202 у м. Львові відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки «Пежо Боксер», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом марки «Фіат Дукато», д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 01.12.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. Відповідно до звіту № 3316/21 про оцінку автомобіля «Фіат Дукато», д.н.з. НОМЕР_2 , від 31.08.2021 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 265310 грн 41 коп. На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована відповідно до полісу страхування цивільної відповідальності ЕР № 200046238 у ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП», ліміт страхового відшкодування за шкоду, спричинену майну, становить 130 000 грн. 10.04.2021 року він звернувся до ПрАТ «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП" з заявою про виплату йому страхового відшкодування згідно страхового полісу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак, станом на час звернення до суду з даним позовом ні страхового відшкодування, ні будь-якої письмової відповіді на подану ним заяву він не отримував. Оскільки страхова компанія може відповідати за спричинену майнову шкоду лише в межах ліміту страхового відшкодування, суму в розмірі 135310, 41 грн просив стягнути відповідно до ст.1194 ЦК України з винуватця ДТП - ОСОБА_1 . 
Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП» на користь ОСОБА_3 130000 (сто тридцять тисяч) грн. невиплаченого страхового відшкодування та понесені судові витрати в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 135310 (сто тридцять п`ять тисяч триста десять) грн. 41 коп. невиплаченого страхового відшкодування, витрати за проведення експертного дослідження транспортного засобу в сумі 2500 (дві тисячі пятсот) грн та понесені судові витрати в розмірі 1353 (одна тисяча триста п`ятдесят три) грн 10 коп., а всього 139163 (сто тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят три) грн 51 коп.
       Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
       Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що, незважаючи на те, що згідно висновку експертизи автомобіль позивача визнано тотально знищеним, позивач ОСОБА_3 в ході розгляду справи визнав, що відремонтував пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль та продовжує ним користуватися, а також надав докази вартості проведеного ремонту, тому за основу для розрахунку матеріального збитку, спричиненого позивачу внаслідок вчинення ДТП, слід брати акти виконаних робіт з ремонту автомобіля та підтверджуючі документи про придбання запчастин, що є значно меншим, ніж визначений у звіті розмір матеріального збитку. Згідно товарних чеків, наданих позивачем, на запчастини ним було витрачено кошти в сумі 159 609 грн, за виконані роботи сплачено 11 850 грн, а тому з урахуванням суми страхового відшкодування, що становить 130 000 грн, з ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактично понесеними витратами та розміром страхового відшкодування в сумі 41 459 грн.
Крім того, не погоджується з висновком суду про стягнення з  ОСОБА_1  витрат за проведення експертизи. Зазначає, що відшкодування витрат за проведення експертизи слід покласти на страховика, як суб`єкта, який не виконав обов`язку, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» по визначенню розміру збитків, а не на особу, визнану винною у вчиненні ДТП.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги до ОСОБА_4 задоволити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 41 459 грн страхового відшкодування, у стягненні з ОСОБА_4 витрат на проведення експертизи відмовити.
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта  ОСОБА_2 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.
       Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення  ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
       Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
       Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Згідно положень ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб - є джерелом підвищеної небезпеки.
       Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.        
       Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності.
       Відповідно до ч. 1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
       Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
       Відповідно до ст. 35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
       Як передбачено  ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
       Встановлено, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
       30.10.2020 року близько 18 год. 00 хв. на вул. Стрийська, 202 у м. Львові ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Peugeot Boxer, д.н.з.  НОМЕР_1 , при перелаштуванні не надав перевагу в русі транспортному засобу марки Fiat Ducato, д.н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався в попутному напрямку тією смугою руху, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів. 
       Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 01.12.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
       Постанова суду набрала законної сили 11.12.2020 року. 
       Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача марки «Fiat Ducato», д.н.з.  НОМЕР_2  зазнав технічних пошкоджень. 
       Відповідно до звіту № 3316/21 про оцінку автомобіля «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 31.08.2021 року вартість відновлювально-ремонтних робіт та необхідних для ремонту матеріалів внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 376 329, 29 грн, ринкова вартість автомобіля Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 376 329, 29 грн, ринкова вартість автомобіля Fiat Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_2 у пошкодженому стані становить 111 018, 88 грн. Тобто автомобіль вважається тотально знищеним.
       Вартість проведеного експертом дослідження транспортного засобу «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 2 500 грн сплачено позивачем ОСОБА_5 , що підтверджується квитанцією № 84 від 26.08.2021 року.
На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Peugeot Boxer, д.н.з.  НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП»згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобіввід 25.05.2020 року (поліс№ 200046238). 
Відповідно до договору страхування від 25.05.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП», страховий ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн.
       10.04.2021 року позивач ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП» з заявою про виплату йому страхового відшкодування спричиненої шкоди згідно страхового полісу № 200046238.
       ПрАТ «Страхова група «Ю-БІ-АЙ-КООП» не виконала своїх зобов`язань за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200046238, не виплатила позивачу страхове відшкодування та не повідомила про причини невиплати.
       Задовольняючи позов  ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, районний суд покликався на ст.1194 ЦК України тавиходив з того, що згідно звіту № 3316/21 про оцінку автомобіля «Fiat Ducato», реєстраційний номер  НОМЕР_2 від 31.08.2021 року такий вважається фізично знищеним, а тому розмір шкоди, завданої позивачу, дорівнює різниці вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що становить 265 310,41 грн (376329,29 грн – 111018,88 грн), та підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова група «Ю-БІ-АЙ-КООП» в розмір 130 000 грн, що становить ліміт страхового відшкодування, та з ОСОБА_1 в розмірі 135 310 грн, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому, суд вважав, що розмір шкоди, завданої позивачу, встановлено звітом експерта, який відповідачами не спростовано. Крім того, районний суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 розміру понесених позивачем витрат на оплату експертного дослідження транспортного засобу в сумі 2 500 грн, оскільки такі є збитками в розумінні ст.22 ЦК України.
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може повністю погодитися з наступних мотивів. 
       Відповідно до положень ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
       Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.
       Визначаючи розмір заподіяної шкоди у разі виникнення спору щодо визначення розміру такої, суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 20.03.2018 року у справі № 911/482/17).
       Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи судом автомобіль позивача відремонтовано. Розмір понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля становить 171 460,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт по поточному ремонту автомобіля № 57 від 05 жовтня 2021 року (а.с.101, т.1) та товарними чеками (а.с. 102-104, т.1).
       Враховуючи, що позивач ОСОБА_3 на ремонт автомобіля фактично затратив 171 460,00 грн та розмір страхового відшкодування згідно полісу становить 130 000 грн, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача підлягає стягненню 41 459,00 грн, що становить різницю між фактичними затратами (171 460,00 грн) та сумою страхового відшкодування (130 000,00 грн).
       Що стосується витрат, понесених позивачем на проведення експертизи (дослідження) пошкодженого автомобіля, то такі підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «Страхова група «Ю-БІ-АЙ-КООП», оскільки відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме на страховика покладено обов`язок відшкодувати потерпілому такі витрати.
       З наведених мотивів, рішення суду слід змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
       «Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП", ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП» в користь ОСОБА_3 130 000 грн страхового відшкодування, 2 500 грн за проведення експертного дослідження транспортного засобу та 1 300 грн судових витрат. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 41 459 грн завданої шкоди та 1 353 грн судових витрат». 
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
          п о с т а н о в и в:  

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задоволити.
       Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
       «Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП", ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю БІ АЙ-КООП» в користь ОСОБА_3 130 000 грн страхового відшкодування, 2 500 грн за проведення експертного дослідження транспортного засобу та 1 300 грн судових витрат. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 41 459 грн завданої шкоди та 1 353 грн судових витрат». 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 26 травня 2023 року.

Головуючий:                                 Н.П. Крайник 

Судді:                                Я.А. Левик

                                                                               М.М. Шандра