Справа № 345/219/23 
Провадження № 33/4808/285/23 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Жовніра М.Й., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду від 14 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

                в с т а н о в и в :

Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1  визнаний винуватим у тому, що він 31.12.2022 о 21.51 год. в м. Калуш по вул. С. Бандери керував автомобілем марки «Опель» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» 6820 №6244 (результат сп`яніння 2,63 %), чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню. Вказує, що постанова суду першої інстанції постановлена з грубим порушенням права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, законності, рівності усіх учасників судового процесу, неповнотою проведення судового розгляду. Звертає увагу на те, що працівники поліції безпідставно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, оскільки функції водія він не виконував, а працівниками поліції не надано до суду належних та беззаперечних доказів вчинення ним зазначеного правопорушення. Повідомляє, що працівниками поліції надано суду тільки вирізані фрагменти відеозаписів, які жодним чином не підтверджують виконання ОСОБА_1 функцій водія та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що судом першої інстанції не враховано практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства. Стверджує, що транспортним засобом не керував, автомобіль був припаркований на тимчасовій стоянці, а суд першої інстанції в свою чергу ці доводи належно не спростував, безпосередньо не допитав свідків. 
Враховуючи наведене, просить постанову Калуського міськрайонного суду від 14 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі.
Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника, його участь не є обов`язковою.

Заслухавши доводи захисника про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши всі апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо   ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях   ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника слід визнати порушенням права водія на захист, оскільки ні він, ні його захисник не давали суду згоди на такий порядок судового розгляду. Тому по суті суд порушив правовий принцип змагальності правосуддя і став на сторону звинувачення.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення   ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Захисник зі слів водія заперечив таке вручення, у справі немає документальних чи відеопідтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення   ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що   ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника,що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева», що дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляції про непідтвердження факту керування водієм автомобілем та порушення ним ПДР перед зупинкою, оскільки суд дав цим обставинам належну правову оцінку, яка є обґрунтованою й вмотивованою.
Доводи апелянта та захисника про порушення процесу відеозапису події апеляційний суд відхиляє, оскільки таке порушення не є істотним. Важливим є те, що саме не зафіксовано, яке порушення прав водія не записано, а не весь запис події.
Таким чином апеляцію слід задовольнити частково.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 14.03.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький