ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5465/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сім Агро" до Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:
У травні 2021 року позивач - ТОВ "Сім Агро" звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яким просив скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15 грудня 2020 року №230104, винесену в.о. заступника начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Бобком І.А., якою притягнуто ТОВ "Cім Агро" до відповідальності, передбаченої абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме про накладення штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки не взято до уваги п. 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспеції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них.
Додатково зазначив, що під час перевірки водій не повідомляв інспекторів про наявність договору найму транспортного засобу або іншого договору, що встановлює правові підстави для користування і розпорядження транспортним засобом. Крім того водієм не було надано доказів того, що договір був дійсно спрямований на реальне настання правових наслідків, а саме розрахунків, доказів орендної плати чи тимчасового реєстраційного талону.
Позивач подав відзив відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки ТОВ "Сім Агро" у спірних правовідносинах не мав статусу перевізника, а тому не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Також зазначив, що обставина перевезення вантажу саме ТОВ "Тір Агро СПС підтверджується товарно-транспортною накладною від 27 жовтня 2020 року №22133А в якій зазначений автомобільний перевізник, водночас апелянтом не доведено належними доказами здійснення перевезення водієм вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Сім Агро" код ЄДРПОУ 43453304, зареєстроване 16 січня 2020 року номер запису 13581020000002074 за адресою - 08340, Київська область, Бориспільський р-н, Гнідинська сільрада, Садівницьке товариство "Калина", вул. Медова, буд. 10, основний вид економічної діяльності 01.11 "Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур".
Позивач є власником вантажного спеціалізованого сідлового тягача-Е марки MAN, моделі TGX 18.440, р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 22 жовтня 2020 року.
ТОВ "Тір Агро Спс" є власником спеціалізованого напівпричепу-самоскиду-Е марки Weightlifter, моделі 3STD-65, р.н. НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 07 листопада 2018 року.
23 жовтня 2020 року між позивачем та ТОВ "Тір Агро Спс" укладений договір найму транспортного засобу №23/10-20-1-НВАП, відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 якого позивач у порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язався передати ТОВ "Тір Агро Спс" у тимчасове платне володіння та користування належний йому на праві власності вантажний спеціалізований сідловий тягач-Е марки MAN, моделі TGX 18.440, р.н. НОМЕР_1 .
23 жовтня 2020 року позивачем та ТОВ "Тір Агро Спс" на виконання умов договору найму транспортного засобу від 23 жовтня 2020 року №23/10-20-1-НВАП складено акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач передав, а ТОВ "Тір Агро Спс" прийняв у тимчасове володіння та користування належний позивачу на праві власності вантажний спеціалізований сідловий тягач-Е марки MAN, моделі TGX 18.440, р.н. НОМЕР_1 .
27 жовтня 2020 року замовником (вантажовідправником) ПП "Фенікс Агро" складена товарно-транспортна накладна №22133А про перевезення насипом 40 160 кг кукурудзи 2020 року за маршрутом Чернігівська обл., Носівський р-н, с. Коломійцівка - м. Одеса, Митна площа, буд. 1, ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", автомобільним перевізником зазначено ТОВ "Тір Агро СПС".
28 жовтня 2020 року інспектора Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, відповідно до направлення на рейдову перевірку від 23 жовтня 2020 року №026450 у пункті габаритно-вагового контролю, розташованого на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса, 452 км + 811 м, виявлено, що ТОВ "Сім Агро" за допомогою водія ОСОБА_1 який керував транспортним засобом марки MAN р.н. НОМЕР_5 з напівпричепом марки Weightlifter, моделі 3STD-65, р.н. НОМЕР_3 , надавав послуги з перевезення вантажу. 
Згідно з чеком зважування від 28 жовтня 2020 року вага транспортного засобу становить 40,3 т., навантаження на одиничну вісь транспортного засобу становить 12,63 т. при нормативному навантаженні в 11 т. 
За результатами зважування складена довідка від 28 жовтня 2020 року №0005499 про результати здійснення габаритно-вагового контролю якою зафіксовано повну масу транспортного засобу на рівні 40,3 т., навантаження на осі: 1 вісь -7.17 т.; 2 вісь - 12.63 т.; 3 вісь - 7.0 т.; 4 вісь - 6.84 т.; 5 вісь - 6.66 т., а також акт №006128 про перевищення транспортним засобом нормативів вагових параметрів. 
Відповідно до акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28 жовтня 2020 року №242385 під час перевірки встановлено порушення передбачене ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п. 22.5 ПДР, а саме навантаження на одиничну вісь 12 т. 630 кг. при нормі в 11 т., при перевезенні вантажу у водія відсутній дозвіл на перевезення великовагового вантажу дорогами України загального користування.
Водій ОСОБА_1 з актом проведення перевірки ознайомлений, від підпису відмовився.
Листом Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 25 листопада 2020 року №92355/19.1/24-20 ТОВ "Сім Агро" запрошено на розгляд справи на 15 грудня 2020 року, який відповідно до списку згрупованих рекомендованих відправлень та фіскального чеку від 03 грудня 2020 року ПН №0308300681390 направлений позивачу.
15 грудня 2020 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, винесено постанову №230104 про застосування до ТОВ "Сім Агро" адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн. за порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що перевезення вантажу кукурудзи насипом, що здійснювалось належним позивачу транспортним засобом на підставі товарно-транспортної накладної від 27 жовтня 2020 року №22133А, здійснено з перевищенням вагових обмежень, за що автомобільний перевізник має бути притягнутий до адміністративно-господарської відповідальності, передбаченої абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ.
Відповідно до абз. 1 та 2 ч. 7 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Частина 10 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлює, що на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює, зокрема габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 №1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. 
Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Згідно з п. 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів, ін.
Отже управління Укртрансбезпеки уповноважене здійснювати рейдові перевірки враховуючи при цьому наявність направлення зокрема на здійснення перевірки в період виявлених та зафіксованих порушень.
Відповідно до ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та вантажів.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Статтею 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів і забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Згідно з ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
-для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
-для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Відповідно до п.п. 20,21 Порядку №1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Отже автомобільний перевізник, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних обмежень більше ніж на п`ять відсотків, повинен мати дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів. 
Судом встановлено, що у спірних правовідносинах навантаження на одиничну (другу) вісь транспортного засобу позивача (вантажного спеціалізованого сідлового тягача-Е марки MAN, моделі TGX 18.440, р.н. НОМЕР_1 ) при проведенні 28 жовтня 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області рейдової перевірки склала 12,63 т. замість нормативного допустимого навантаження в 11 т., що є більшим на 14,8% та підтверджується результатами зважування від 28 жовтня 2020 року, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28 жовтня 2020 року №0005499, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28 жовтня 2020 року №037871 та актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28 жовтня 2020 року №242385, копії яких наявні в матеріалах справи.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачені цією статтею, застосовуються до автомобільних перевізників.
Як зазначено вище 23 жовтня 2020 року між ТОВ "Сім Агро" та ТОВ "Тір Агро Спс" укладений договір найму транспортного засобу №23/10-20-1-НВАП, відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 якого позивач у порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язався передати ТОВ "Тір Агро Спс" у тимчасове платне володіння та користування належний йому на праві власності вантажний спеціалізований сідловий тягач-Е марки MAN, моделі TGX 18.440, р.н. НОМЕР_1 .
23 жовтня 2020 року позивачем та ТОВ "Тір Агро Спс" на виконання умов договору найму транспортного засобу від 23 жовтня 2020 року №23/10-20-1-НВАП складено акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач передав, а ТОВ "Тір Агро Спс" прийняв у тимчасове володіння та користування належний позивачу на праві власності вантажний спеціалізований сідловий тягач-Е марки MAN, моделі TGX 18.440, р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до копії наказу від 13 серпня 2020 року №9-к ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "Тір Агро Спс".
Матеріалами справи підтверджується, що водієм ТОВ "Тір Агро Спс" ОСОБА_1 при проведенні рейдової перевірки посадовим особам Управління Укртрансбезпеки в Одеській області була надана копія товарно-транспортної накладної від 27 жовтня 2020 року №22133А, у якій зазначено автомобільним перевізником саме ТОВ "Тір Агро Спс".
Вказана обставина підтверджується копією товарно-транспортної накладної від 27 жовтня 2020 року №22133А наданої відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.
Доводи апелянта про те, що під час проведення перевірки водій не повідомляв інспекторів про наявність договору найму транспортного засобу колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно з товарно-транспортної накладної від 27 жовтня 2020 року №22133А автомобільним перевізником є саме ТОВ "Тір Агро Спс".
Згідно з правовими висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 22 лютого 2023 року по справі №240/22448/20 відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Колегія суддів погоджується з доводами касатора про те, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону України "Про автомобільний транспорт"), а не власник/користувач транспортного засобу.
Надання цієї послуги може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися), як на тому акцентує касатор.
Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано положень Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспеції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2010 року №379, а саме щодо необхідності наявності у водія тимчасового реєстраційного талону на період дії договору, колегія суддів зазначає наступне.
На місці здійснення габаритно-вагового контролю водій повинен пред`явити ті документи, які від нього вимагаються ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Колегія суддів не заперечує того, що під час такого контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності, водночас адміністративно-господарський штраф відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" накладається не на місці габаритно-вагового контролю. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 22 лютого 2023 року по справі №240/22448/20.
Колегія суддів звертає увагу, що ні відповідачем ні апелянтом до матеріалів справи не надано доказів того, що під час проходження перевірки водієм не було надано документів передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Отже враховуючи вищевикладене, оскільки відповідно до товарно-транспортної накладної від 27 жовтня 2020 року №22133А перевізником вантажу є ТОВ "Тір Агро Спс", замовником ПП "Фенікс Агро" підстави для накладення на позивача, як на власника транспортного засобу, адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відсутні, а оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Посилання апелянта на ту обставину, що одним з видів діяльності позивача є зокрема 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт" не спростовують висновків суду про те, що автомобільним перевізником у спірних правовідносинах є ТОВ "Тір Агро СПС".
Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова

Судді                                                                                                      І.В. Федотов

                                                                                                              Є.В. Чаку