Справа № 133/1021/22 
Провадження № 33/801/343/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 лютого 2023 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 лютого 2023 року, з урахуванням постанови суду від 13.03.2023 про виправлення описки, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 10 років та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що постанову отримав 20.03.2023, а тому вважає, що строк пропущений ним з поважних причин.
В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що суд допустив порушення норм матеріального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. 
В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 та його адвокат Пилипчук В.О. не з`явилися. Належним чином були повідомлені. 
Суд визнав причини неявки їх неповажними. 
Приймаючи до уваги те, що неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду, суд вирішив розглянути справу у його відсутність та у відсутність адвоката.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя апеляційного суду вважає, що клопотання слід задовольнити - поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів, суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , який копію постанови суду отримав 20.03.2023, а апеляційну скаргу подав 27.03.2023.
Вказані обставини вказують на об`єктивну неможливість своєчасного оскарження постанови суду та поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк підлягає поновленню. 
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь цього вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 34062 від 31.05.2022 о 21 год. 52 хв., який є одним із доказів у справі, водій ОСОБА_1 , 31.05.2021 о 21 год. 25 хв. на а/д М21 242 км с. Махнівка водій ОСОБА_1 керував т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння , у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки. Велася безперервна відеофіксація на бодікамеру № 468898, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується особистим підписом правопорушника (а.с.3).
Висновки суду першої інстанції про наявність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 3); направленням на огляд водія на стан сп`яніння в медичний заклад - до КП ВОНД «Соціотерапія» (а.с. 4); рапортом (а.с.5); поясненням водія  ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що не має часу їхати у медичний заклад (а.с.6); довідкою відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (а.с. 2) та відеозаписом (а.с.9).
Докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статі, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню з керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, оскільки за змістом ч. 3 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні. 
Вінницький апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність факту вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП є вірним.
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте,  вимоги вказаного пункту ПДР  ОСОБА_1 дотримано не було.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема – пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення. 
Як вбачається із матеріалів справи  ОСОБА_1 зі змістом протоколу був ознайомлений, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв, що підтверджується особистим підписом скаржника.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно ст.251 КУпАП він є доказом в справі про адміністративне правопорушення
У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.
З даним протоколом скаржник погодився, тобто з ним був згоден, про що свідчить його підпис.
Суддя вважає, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду  ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння відповідно до вимог Інструкції.
За таких обставин, оскільки за змістом ч. 3 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні. 
Тому має місце доведення факту вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника, не надано.
Суддя апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про те, що у фабулі протоколу кваліфікуюча ознака як повторність жодним чином не описана і не зазначена в протоколі, також в графі виправлено з І частини на ІІІ частину, тобто водій був притягнути не на підставі протоколу, який первинно був складений, а на підставі довідки в якій зазначено, що ОСОБА_1 був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
З відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив водію, що він двічі позбавлений прав керування за ст. 130 КУпАП і пропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, вказуючи, що у ОСОБА_1 є ознаки наркотичного сп`яніння, на таку пропозицію водій відмовляється посилаючись на відсутність часу і вказує, що раніше він притягувався до адміністративної відповідальності. В подальшому, працівник поліції повідомив, що на водія буде складений протокол за ст. 130, ст. 126 КУпАП і далі він не може керувати транспортним засобом та щоб авто забрав тверезий водій. 
Разом з тим, відповідно до відомостей відеозапису об`єктивно вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Останній повідомив, що йому зрозуміли його права. Працівники поліції, під час спілкування, встановили у  ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від чого він відмовився. Після цього працівники поліції повідомили  ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ними буде складено стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.  ОСОБА_1 погодився з цим.
Тобто, водій розумів, що на нього складають протокол не за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вказані доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що його вина безспірно доведена наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою.
Інші доводи апеляційної скарги про те, що в довідці, яка складена та підписана старшим інспектором ВАП Т. Гамарник немає дати складання, суддя не приймає до уваги, так як ці доводи не спростовують факту порушення  ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо  ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що скаржник, як в апеляційній скарзі так і на відеозаписі не заперечує і визнає факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними. 
Також суддя не приймає до уваги доводи скаржника, що суд першої інстанції припустився спрощеного підходу при розгляді справи. Суд першої інстанції під час розгляду справи дотримувався вимог статті 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, серед - іншого: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Суд дійшов правильного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує те, що матеріалами справи підтверджено факт відмови  ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.
Висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є правильними.
Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак наркотичного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.130 КУпАП.  
Разом з тим, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
З урахуванням наведеного, доводи в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.
Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 двічі вчинив те саме правопорушення протягом року, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.
З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суддя -   
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 лютого 2023 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 лютого 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М. М. Якименко