Справа № 308/12349/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

03.04.2023                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі захисника – Марамигіна П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 51 КУпАП за апеляційною скаргою Марамигіна Павла Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Адміністративну справу відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.
       Відповідно до постанови, - 18.08. 2022 року о 22 год. 16 хв.   ОСОБА_1 на АЗС «ОККО» за адресою м. Чоп, вул. Ужгородська, 9 здійснив дрібну крадіжку, а саме AUX кабель вартістю 179 грн.
       Не погоджуючись з даною постановою, Марамигін П.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, - апелянт не брав участі у судовому засіданні, оскільки не був обізнаний про розгляд справи, матеріали справи не містять даних про належне повідомлення про час та місце слухання справи і належне вручення постанови про адміністративне правопорушення. 
Заслухавши пояснення захисника Марамигіна П.В., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, матеріали справи не містять даних про належне повідомлення про час та місце слухання справи і належне вручення постанови про адміністративне правопорушення. 
Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
ОСОБА_1 наголошує на тому, що вину у вчиненні даного правопорушення не визнає, оскільки крадіжку товару не вчиняв і повідомляє, що умислу вчиняти крадіжку не мав.
До матеріалів справи долучено пояснення ОСОБА_2 , від 18.08.2022 р. з яких слідує, що клієнт попросив подивитись AUX кабель, ціна якого 179 грн., потім попросив пачку цигарок Kent Silver на момент розрахунку банківською карткою він вийшов з кабелем. Коли клієнт ОСОБА_3 від`їхав з АЗС вона помітила, що кабеля немає, далі йому зателефонувала, на що він сказав, що поверне.
Крім того, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до п.п. 7, 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.
Частиною 1 ст. 269 КУпАП передбачено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Проте, працівники поліції в протоколі зазначили потерпілу особу – ОСОБА_2 , оператора АЗС «ОККО». 
Пунктом 7 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що наявними доказами неможливо довести той факт, що в діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона інкримінованого порушення, оскільки працівниками поліції не було надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість останнього.
Відповідно дост. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з людських прав в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з людських прав у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, недотримання вказаних вимог закону призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
        Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити Марамигіну Павлу Владиславовичу в інтересах ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу Марамигіна Павла Владиславовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага