КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 753/9065/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4688/2023
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И  
 
15 травня 2023 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
суддя-доповідач Слюсар Т.А. 
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року у складі судді Коренюк А.М.,
у цивільній справі а позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,- 
 
    В С Т А Н О В И В :
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом, у якому просив щомісячно з дня подання позову, стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  у твердій грошовій сумі у розмірі 8 200 грн до досягнення дитиною повноліття з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць Вирішити питання судових витрат.
 
07 грудня 2022 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі з тих підстав, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа № 753/8115/12  за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,  третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини. За результатами розгляду вказаної справи 06.10.222 прийнято рішення про задоволення позову, яке оскаржено ОСОБА_1 до апеляційної інстанції.
 
Вказано, що вирішення місця проживання дитини є важливим  та впливає на прийняття рішення про стягнення аліментів.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року зупинено провадження у справі про стягнення аліментів до набрання законної сили судового рішення від 06.10.2022 про визначення місця проживання дитини.
 
Не погодившись з такою ухвалою, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на продовження розгляду.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про можливість зупинення провадження у справі, з огляду на положення частини 2 статті 252 ЦПК України.
 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
 
Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
 
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційній скарзі та заперечення у відзиві, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
 
 Відповідно до п. 6 ч. 11 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
 
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі про стягнення аліментів на утримання дитини до набрання чинності рішенням суду у справі № 753/8115/12 між тими ж сторонами про визначення місця проживання дитини, суд першої інстанції  виходив з підстав об`єктивної неможливості вирішення указаної справи до розгляду справи про визначення місця проживання дитини.
 
Між тим,  колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, остільки його зроблено з порушенням  положень процесуального права та неврахуванням положень  ч. 2 ст. 252 ЦПК України.
 
Так, згідно ч.2 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.
 
Отже, наведена норма закону містить пряму заборону суду зупиняти провадження у справі про стягнення аліментів за наявності спору про визначення місця проживання дитини.
 
Районний суд, не застосувавши процесуальний закон, який підлягав застосуванню, дійшов помилкового висновку щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі про визначення місця проживання дитини.
 
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
 
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
 
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").
 
Таким чином,  зупиняючи провадження у справі про стягнення аліментів до вирішення спору про  визначення місця проживання дитини,  районний суд порушив положення частини ч. 2 ст.252 ЦПК України, а також не врахував норми закону, якими визначено строки розгляду справи й зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою та перешкоджає подальшому провадженню у справі.
 
Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
 З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року та направлення справи для продовження розгляду до  того ж суду.
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.
 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                

Судді: