Справа № 131/704/22
Провадження № 22-ц/801/761/2023
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Береговий  О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року	Справа № 131/704/22	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:        
головуючого - Берегового О.Ю. (судді - доповідача),
суддів: Ковальчука О.В., Панасюка О.С.,
учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року, ухваленого місцевим судом під головуванням судді Олексієнка О.Ю., дата складення повного тексту рішення невідома,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
В серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1292348.
11 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 11 серпня 2021 року до Договору факторингу № 11-08/2021 від 11 серпня 2021 року (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 10 839,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 572,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1 767,50 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 11 серпня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 1292348 в розмірі 10 839,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 572,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1 767,50 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Також, 11 грудня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07164-12/2020.
29 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29102021 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає)
TOB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається).
Відповідно до Реєстру боржників від 29 жовтня 2021 року до Договору факторингу № 29102021 від 29 жовтня 2021 року (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 840,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 840,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 29 жовтня 2021 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 07164-12/2020 в розмірі 21 840,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 840,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Крім того, 22 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1   було укладено Договір позики № 0685022513.
22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 22 червня 2022 року до Договору факторингу № 22/06-22 від 22 червня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 117 044,98 грн., з яких: 8 999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 108 045,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 26 лютого 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 0685022513 в розмірі 117 044,98 грн., з яких: 8 999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 108 045,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
16 лютого 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 00-2615159.
27 липня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27072021, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 27 липня 2021 року до Договору факторингу № 27072021 від 27 липня 2021 року (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15 260,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 260,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсоткам; 0,00 грн. - сума заборгованості за простроченими відсоткам.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27 липня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-2615159 в розмірі 15 260,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 260,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсоткам.
Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з цим позовом в якому просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором позики № 1292348 від 19 листопада 2020 року в розмірі 10 839,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 572,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1 767,50 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Кредитним договором № 07164-12/2020 від 11 грудня 2020 року в розмірі 21 840,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 840,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Договором позики № 0685022513 від 22 грудня 2020 року в розмірі 117 044,98 грн., з яких: 8 999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 108 045,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсоткам. Кредитним договором № 00-2615159 від 16 лютого 2021 року в розмірі 15 260,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 260,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсоткам. А всього стягнути заборгованість за договорами - 164 984,48 грн.
Рішення суду першої інстанції і мотиви його ухвалення.
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за:
Договором позики № 1292348 від 19 листопада 2020 року в розмірі 10 839,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 572,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1 767,50 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику;
Кредитним договором № 07164-12/2020 від 11 грудня 2020 року в розмірі 21 840,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 840,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
Договором позики № 0685022513 від 22 грудня 2020 року в розмірі 117 044,98 грн., з яких: 8 999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 108 045,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсоткам;
Кредитним договором № 00-2615159 від 16 лютого 2021 року в розмірі 15 260,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 260,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсоткам;
а всього стягнуто заборгованість за договорами - 164984,48 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати, понесені на сплату судового збору, в розмірі 2481,00 грн.
Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області мотивоване тим, що розрахунки заборгованості за договорами позики № 1292348 від 19 листопада 2020 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 , № 07164-12/2020 від 11 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Баніт В.А, № 0685022513 від 22 грудня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , № 00-2615159 від 16 лютого 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 , надані суду позивачем, є належним та допустимим доказом, який повністю підтверджує надання коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування відсотків, а також, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не повернуті, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Провадження в суді апеляційної інстанції.
Не погоджуючись з таким рішенням суду  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга, мотивована тим, що на переконання заявника суд попередньої інстанції не звернув уваги на те, що укладення додаткової угоди №4 від 18 листопада 2020 року після закінчення строку дії договору, який визначений додатковою угодою №3 та в подальшому нарахування процентів за несплату позики після закінчення дії договору є безпідставним. Вважає, що місцевий суд не перевірив надані позивачем розрахунки заборгованості. Вважає висновок районного суду про отримання відповідачем коштів від ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Качай гроші» безпідставним та таким, що не відповідає сталій судовій практиці у кредитних спорах, оскільки належними доказами, які підтверджують перерахування позивачем відповідачеві певної суми можуть виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
17 квітня 2023 року від ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони заперечили аргументи заявника викладені в ній вказавши, що суд попередньої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Позиція суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу викладені в відзиві, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1292348. Договір позики підписано електронним підписом позивача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.п. 2.1 договору позики, за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від Суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Договір позики підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором w70566 (а.с. 10-14).
На підтвердження факту укладення договору позики до позову долучено Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «МАНІФОЮ» (а.с. 15-20).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «МАНІФОЮ» уклали договір факторингу № 11-08/2021, пунктом 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 21-22).
Згідно з витягом з Реєстру боржників від 11.08.2021 до Договору факторингу № 11-08/2021 від 11 серпня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 10 839,50 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 572,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 1 767,50 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с. 24).
На підтвердження факту користування грошовими коштами за договором позики та факту несплати грошових коштів надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1292348 від 19 листопада 2020 року за період з 11 серпня 2021 року до 30 червня 2022 року (а.с. 26).
Відповідно до повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по договору позики № 1292348 від 19 листопада 2020 року та включення персональних даних до бази персональних даних від 18 серпня 2021 року № 5006485-1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомляє про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було отримано право вимоги заборгованості за договором позики № 1292348 від 19 листопада 2020 року; також було надано реквізити для сплати наявної заборгованості (а.с. 25).
11 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07164-12/2020.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Договір позики підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором W11461 (а.с. 32-36).
На підтвердження факту укладення договору позики до позову долучено Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (а.с. 33).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» уклали договір факторингу № 29102021, пунктом 1.1. Договору факторингу, Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 37-38).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29102021 від 29 жовтня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 840,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 840,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 40).
На підтвердження факту користування грошовими коштами за договором позики та факту несплати грошових коштів надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 07164-12/2020 від 11 грудня 2020 року за період з 29 жовтня 2021 року до 30 червня 2022 року (а.с. 42).
Відповідно до повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по договору позики № 07164-12/2020 від 11 грудня 2020 року та включення персональних даних до бази персональних даних від 05 листопада 2021 року № 2524730-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомляє про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було отримано право вимоги заборгованості за договором позики № 07164-12/2020 від 11 грудня 2020 року; також було надано реквізити для сплати наявної заборгованості (а.с. 41).
22 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 0685022513. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 22 грудня 2020р. на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0685022513 від 22 грудня 2020р. та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора 013z4w, в якості аналога власноручного підпису Позичальника (а.с. 47).
На підтвердження факту укладення договору позики до позову долучено Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ІНФІНАНС» (а.с. 49-59).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «ІНФІНАНС» уклали договір факторингу № 22/06-22, пунктом 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 60-62).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 22/06-22 від 22 червня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 117 044,98 грн., з яких: 8 999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 108 045,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 64).
На підтвердження факту користування грошовими коштами за договором позики та факту несплати грошових коштів надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 0685022513 від 22 жовтня 2020 року за період з 22 червня 2022 року до 30 червня 2022 року (а.с. 65).
16 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1   було укладено кредитний договір № 00-2615159. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п.п.7.10 та п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.п.1.1. п.1 Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором. Договір позики підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с. 71).
На підтвердження факту укладення договору позики до позову долучено Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (а.с. 69-71).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» уклали договір факторингу № 27072021, пунктом 1.1. Договору факторингу, Згідно п.п. 2.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.
Згідно п.п. 2.2. Договору факторингу, 3 дати відступлення Прав Вимоги, Клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним.
Згідно з п.п. 4.2.1. Договору факторингу, Протягом 30 (тридцять) Робочих Днів з дати укладення даного Договору, за умови оплати Клієнту Суми Фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній у п. 3.1 цього Договору, передати Фактору Документи, що підтверджують Права Вимоги, шляхом підписання з Фактором Акту прийому- передачі документації, за формою, погодженою в Додатку № 4 до даного Договору (а.с. 72-73).
Згідно з витягом з Реєстру боржників від 27 липня 2021 року до Договору факторингу № 27072021 від 27 липня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15 260,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 260,00 грн. - сума заборгованості за звичайними відсоткам; 0,00 грн. - сума заборгованості за простроченими відсоткам (а.с. 75).
На підтвердження факту користування грошовими коштами за договором позики та факту несплати грошових коштів надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 00-2615159 від 16 лютого 2021 року за період з 27 липня 2021 року до 30 червня 2022 року (а.с. 77).
Відповідно до повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по договору позики № 00-2615159 від 16 лютого 2021 року та включення персональних даних до бази персональних даних від 03 серпня 2021 року № 4963737-1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомляє про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було отримано право вимоги заборгованості за договором позики № 00-2615159 від 16 лютого 2021 року; також було надано реквізити для сплати наявної заборгованості (а.с. 76).
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, оспорювані договори були укладені сторонами в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Установлено, що договори позики між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використала для підтвердження підписання договорів позики.
Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем договори позик не були б укладеними сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Всупереч умов укладених договорів позики та кредитних договорів, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем ОСОБА_1 належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копії кредитних договорів, які укладені між сторонами, договори про відступлення прав вимоги, а також розрахунки, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які останньою не повернені, місцевий суд прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Колегія суддів апеляційної інстанції, також звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.
В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Договори, укладені між відповідачем ОСОБА_1 та первісними кредиторами, договори факторингу укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

постановив:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                        О.Ю. Береговий

Судді:                                                                О.В. Ковальчук

                                                                               О.С. Панасюк