ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/80/23 Справа № 695/666/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Степченко М. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

05 квітня 2023 року                                                                                                   м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 16.09.2022 р., якою ОСОБА_1 , яка народила-
                                                               ся ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сміла Черкаської
                                                               обл., громадянку України, має вищу 
       освіту, не одружену, має на утриманні
       двох неповнолітніх дітей 2010 та 2020 
       р. н., не працює, проживає 
АДРЕСА_1 , 
провадження у справі про притягнення до адмінвідповідальності за ст. ст. 124 та 1224 КУпАП закрите в зв`язку з відсутністю складів адмінправопорушень та визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та неї накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496,2 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 19.03.2022 р. о 6 год. 20 хв. по вул. Загреблянська у с. Щербинівка Золотоніського р-ну Черкаської обл. водійка ОСОБА_1 керувала автомобілем «Рено Меган» р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду за допомогою газоаналізатора «Алкотестера «Драгер» та у медичному закладі відмовилася при двох свідках - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушила п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Провадження у справі за вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушень, передбачених ст. ст. 124 та 1224 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складів адмінправопорушень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки строк пропущений з поважних причин. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що про вона спізнилася на засідання суду у зв`язку з чим, їй повідомили про те, що вона отримає копію рішення суду поштою. Поштою копія рішення суду так і не надійшла. ОСОБА_1 написала заяву про отримання копії рішення 16.09.2022 р., але копію отримав її захисник лише 30.09.2022 р. Крім того, просить врахувати той факт що її захисник довго перебував на лікарняному, а також постійні відключення електроенергії ускладнювали складання апеляційної скарги. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона не відмовлялася пройти огляд на приладі Драгер, але на її вимогу працівники поліції не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також, матеріали справи не містять направлення у заклад охорони здоров`я, що позбавило її можливості у встановленому порядку пройти огляд вчасно. Відеозапис подій відсутній. Зазначає, що керував автомобілем ОСОБА_4 . Вважає, що її вина матеріалами справи не доведена, а сам по собі опис адмінправопорушення в протоколі не може бути беззаперечним доказом вчинення особою такого правопорушення. 

Заслухавши доповідь судді, правопорушницю ОСОБА_1 , яка просила поновити строк на оскарження судового рішення, підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити по викладеним в ній доводам, свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків. 

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. 
Матеріали справи не містять даних про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення від 16.09.2022 р. ОСОБА_1 16.09.2022 р. написала заяву про отримання копії рішення. Отримав копію її захисник Зелений Ю.В. лише 30.09.2022 р. (а. пр. 92), крім того захисник тривалий час перебував на лікарняному, що підтверджується відповідними довідками, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарженні, тому вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження у справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Статтею 245 КУпАП визначено основні завдання провадження у справах про адмінправопорушення до яких, зокрема, віднесене своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону. 
Визнаючи винним  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на протокол про адмінправопорушення ДПР 18 № 492615 від 19.03.2022 р. ( а. пр. 1), пояснення свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні та письмові пояснення свідка ОСОБА_2 ( а. пр. 4). 
Але вина ОСОБА_1 саме у керуванні транспортним засобом та у відмові від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку, як встановлено диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена у встановленому законодавством України порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення, поставленого за провину ОСОБА_1 , має полягати у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення (а. пр. 1) в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» посадова особа поліції зазначила «відмовилась згідно ст. 63 Конституції України». Будь-яких письмових пояснень від ОСОБА_5 працівники поліції до протоколу про адмінправопорушення не долучили. З огляду на доводи апеляційної скарги, її пояснення під час апеляційного розгляду та свідчення свідка ОСОБА_4 суд сприймає як твердження, що ОСОБА_5 не керувала автомобілем, тобто не є суб`єктом відповідальності за ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що посадовою особою, якою складено адмінпротокол, не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адмінправопорушення, а саме не надано жодних доказів про те, що мало місце саме керування транспортним засобом з боку ОСОБА_5 . Сама ОСОБА_5 і в суді першої інстанції, і під час апеляційного розгляду пояснювала, що тієї ночі автомобілем їздив її цивільний чоловік ОСОБА_4 та шукав бензин, щоб заправити авто. Під ранок біля будинку з`явилися працівники поліції, її з чоловіком затримали та почали оформляти протоколи. Проходити освідування їй ніхто не пропонував, хоча вона говорила, що в разі необхідності згідна поїхати на освідування до лікарні. Працівники поліції поводили себе хамовито, грубили, прикували її з чоловіком кайданками до автомобіля. Але вона не керувала автомобілем. Працівники поліції не пропонували їй пройти огляд на місці. 
Ці обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 . Апеляційний суд вважає, що покази свідка ОСОБА_3 , на які послався суд першої інстанції, та свідка ОСОБА_2 , який не був допитаний судом, з урахуванням пояснень ОСОБА_5 про неприязні стосунки з місцевими жителями, не можуть бути використані для доведення вини ОСОБА_5 .
Крім того, при складанні адмінпротоколу були допущені грубі порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, прав та законних інтересів особи, відносно якої складено адміністративний протокол, усунути які в ході судового розгляду справи неможливо. 
Працівники поліції не виконали обов`язки щодо роз`яснення ОСОБА_5 її прав та обов`язків під час провадження про адмінправопорушення. Апеляційний суд не визнає достатніми з цього приводу дії працівників поліції, які обмежились тільки тим, що вписали прізвище « ОСОБА_5 » у відповідну графу протоколу, тому що в матеріалах справи відсутні відповідні записи правопорушниці, що вона ознайомлена не тільки зі змістом ст. 63 Конституції України, а і зі змістом статей КУпАП, які регулюють вказані правовідносини та які покликані захистити громадянина від зменшення або звуження обсягу його прав.
Крім того, працівники поліції не виконали обов`язку щодо безперервного фіксування своїх процесуальних дій, що підтверджується листом начальника Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській обл. О. Охрименка ( а. пр. 89) та позбавляє апеляційний суд можливості перевірити законність дій працівників поліції, а тому всі сумніви щодо винних дій особи мають тлумачитися на користь особи.
Ці всі дані в сукупності свідчать про відсутність події та складу адміністративного правопорушення та є законною та обґрунтованою підставою для закриття провадження по справі.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адмінправопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адмінправопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги закону не були виконані судом першої інстанції під час розгляду.
Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адмінправопорушення, а тому необґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. З цих підстав постанова суду підлягає скасуванню.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про те, що саме  ОСОБА_5  керувала автомобілем, а потім відмовилася від огляду на стан сп`яніння, але суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини і не надав їм належної правової оцінки, а висновок про винність  ОСОБА_5 не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційна скарга – задоволенню в цій частині.
За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково та скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Золотонісь-кого міськрайсуду Черкаської обл. від 16.09.2022 р.
Постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 16.09.2022 р., якою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та неї накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496,2 грн. – скасувати в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
В решті постанову суду залишити без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        Белах А.В.