ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/10250/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,        
          
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпро  апеляційну скаргу ОСОБА_1     
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 30.01.2023, (суддя суду першої інстанції Кучугурна Н.В.), прийняту в порядку спрощеного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі № 160/10250/22  за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
          14.07.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
- визнати рішення співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 20453063, пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000), наданого через Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 21910427, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про відмову у призначенні пенсії незаконним;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 21910427, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) включити до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) періоди трудового стажу з 20.02.1980 по 30.07.1981, відповідно до довідки КНП “ЧОМЦ СЗНХ” ЧОР №06-25/1934 від 15.11.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 21910427, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49101) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.08.2021 позивач звернулась до органів пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком. За доводами позивача, вона має право на призначення такої пенсії, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла віку 60 років та має стаж роботи 15 років, що є достатніми умовами для призначення пенсії відповідно до ч.1 ст.26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка передбачає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке направлено позивачу листом від 10.08.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи. Позивач зазначає, що до стажу її роботи не був зарахований період роботи в Седневському костно-туберкульозному санаторію з 20.02.1980 по 30.07.1981, оскільки довідка КНП “ЧОМЦ СЗНХ” ЧОР №06-25/1934 від 15.11.2021 не була підписана керівництвом. З урахуванням цього періоду, який має бути зарахований у подвійному розмірі, а також стажу позивача розрахованого органами пенсійного фонду, позивач вважає, що має необхідний стаж у кількості 15 років для призначення пенсії за віком. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 30.01.2023 задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи в Седневському костно-туберкульозному санаторію з 20.02.1980 по 30.07.1981. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період її роботи в Седневському костно-туберкульозному санаторію з 20.02.1980 по 30.07.1981 з урахуванням вимог статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. В іншій частині позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом   вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою-третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу  на дату звернення за призначенням пенсії.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.08.2021 звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 06.08.2022 №2247124305, яке направлено позивачу листом від 10.08.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачу відмовлено у призначенні пенсії.
У рішенні також зазначено таке.
Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” становить 60 років.
Вік заявника 60 років.
Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” становить 28 років.
Страховий стаж особи становить 13 років 7 місяців 29 днів.
Результати розгляду документів доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
Відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з частиною 1 статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.
Листом від 24.09.2021 №33499-28618/Н-01/8-0400/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про те, що правові відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюється Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058), який набрав чинності з 01.01.2004, та починаючи з 01.01.2011 Законом України від 08 липня 010 року №2464-VІ “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”.
Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 26 Закону №1058, зі змінами внесеними Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІІ, починаючи з 01січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – не менше 28 років.
Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області була розглянута заява позивача про призначення пенсії за віком від 02.08.2021 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу 28 років.
За наданими документами, загальний страховий стаж складає 13 років 7 місяців 28 днів (зарахований по 23.07.2001), у тому числі з урахуванням періодів догляду за дитиною трирічного віку з 23.11.1980 по 07.02.1985, з 25.05.1986 по 24.05.1989 та з 24.07.1998 по 23.07.2001.
Період роботи з 13.08.1979 по 03.12.1979 у КП “Криворізька міська клінічна лікарня №2” зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення”.
У листі зазначено, що відповідь надана на звернення позивача від 13.09.2021 щодо призначення пенсії.
Листом від 18.11.2021 №40559-32542/Н-01/8-0400/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про те, що статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058) передбачено, що жінки, які народилися з 01 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, за наявності страхового стажу не менш як 28 років.
02.08.2021 позивач надавала заяву та документи щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.
У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (28 років) було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії про що повідомлено листом від 10.08.2021 №0400-010204-8/106727.
За наданими документами страховий стаж склав 13 років 7 місяців 29 днів.
До страхового стажу зараховані періоди:
- з 01.09.1976 по 02.07.1979 – навчання (2 роки 10 місяців 29 днів);
- з 13.08.1979 по 03.12.1979 – робота в медичному закладі (7 місяців 12 днів (з урахуванням кратності 2));
- з 23.11.1980 по 07.02.1985, з 25.05.1986 по 24.05.1989 та з 24.07.1998 по 23.07.2001 догляд за дитиною до 3 років (10 років 2 місяці 15 днів).
Зазначена відповідь надана на звернення позивача з питання пенсійного забезпечення.
Листом від 28.01.2022 №0400-010204-8/15953 відділ обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що на їхній запит від 18.06.2021 №0400-010204-9/82972 надійшла довідка №2500-0201-8/1099 від 06.01.2022 про період роботи в Седневському костно-туберкульозному санаторії. Для подальшого вирішення питання щодо визначення права виходу на пенсію за віком позивачу необхідно звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр), вказати вищезгадані реквізити довідки та надати оригінали наступних документів: паспорт, ідентифікаційний номер, трудову книжку.
Листом від 28.04.2022 №12981-8474/Н-01/8-0400/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило представника позивача (на його звернення щодо призначення пенсії ОСОБА_1 ) про те, що 02.08.2021 ОСОБА_1 надавала заяву та документи для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058).
Статтею 26 Закону передбачено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стаж, зокрема: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – не менше 28 років.
За матеріалами електронної пенсійної справи, загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 13 років 7 місяців 29 днів.
У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (28 років), винесено рішення про відмову у призначенні пенсії, яке надіслано листом від 10.08.2021 №0400-010204-8/106727.
Додатково повідомлено, що для зарахування стажу за довідкою від 15.11.2021 №06-25/1934 немає підстав, оскільки вона не підписана керівником.
Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії позивач звернувся з адміністративним позовом у цій справі. 
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відмова в призначенні пенсії ОСОБА_1 є правомірною.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року(ч.1 ст.26).
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років (ч.2 ст.26).
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років (ч.3 ст.26).
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії (ч.4 ст.26).
Згідно із паспортом ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, необхідних для призначення пенсії за віком 60-ти років вона досягла 10 липня 2021 року, після чого 02.08.2021 звернулась до органів пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком.
Статтею 26 Закону №1058-IV визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років, для призначення пенсії за віком у наявності у позивача має бути 28 років страхового стажу.
Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-ІV).
Згідно з ч.1 ст.56 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується, серед іншого, також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Відповідно до ст.62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ “Загальні положення” Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, виходячи з наведених вище законодавчих актів, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
Копію трудової книжки до матеріалів справи, а також до заяви про призначення пенсії надано не було.
Під час звернення до органів пенсійного фонду за призначенням пенсії позивачем були надані такі документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру б/н від 23.01.2007; заява про призначення/перерахунок пенсії №9995 від 02.08.2021; паспорт НОМЕР_2 від 08.09.1997; анкета-опитування від 02.08.2021; пам`ятка від 02.08.2021; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання НОМЕР_3 від 02.07.1979; довідка про прийняття на роботу (навчання) №1287 від 21.07.2021; свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 01.08.1961; свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові НОМЕР_5 від 25.10.2014; свідоцтво про народження дитини НОМЕР_6 від 16.03.1999; свідоцтво про народження дитини НОМЕР_7 від 18.08.1982; свідоцтво про народження дитини НОМЕР_8 від 21.11.1980; свідоцтво про народження дитини НОМЕР_9 від 24.06.1986; свідоцтво про шлюб НОМЕР_10 від 14.07.2021; паспорт НОМЕР_11 від 11.09.2020; відомості з р/с від 02.08.2021; довіреність 16.06.2021; ідентиф.номер б/н від 30.01.1998; паспорт НОМЕР_12 від 04.08.1998.
Як зазначено у відповідях Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на звернення позивача щодо її пенсійного забезпечення та як видно з розрахунку стажу позивача (Форма РС-Право), до страхового стажу позивача зараховано періоди: з 01.09.1976 по 02.07.1979 – навчання (2 роки 10 місяців 29 днів); з 13.08.1979 по 03.12.1979 – робота в медичному закладі (7 місяців 12 днів (з урахуванням кратності 2)); з 23.11.1980 по 07.02.1985, з 25.05.1986 по 24.05.1989 та з 24.07.1998 по 23.07.2001 догляд за дитиною до 3 років (10 років 2 місяці 15 днів). Загальний стаж роботи позивача становить 13 років 07 місяців 29 днів.
Така кількість страхового стажу наведена органами пенсійного фонду і в оскаржуваному рішенні. Також у рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджуєтсья з висновками суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_1 відсутня необхідна кількість страхового стажу (28 років) для призначення пенсії за віком.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що той факт, що станом на 31.12.2017 позивач мала стаж 15 років, не може свідчити про наявність підстав для призначення їй пенсії за віком, адже станом на 31.12.2017 остання не досягла віку – 60 років, як обов`язкової умови для призначення пенсії за віком за наявності стажу – 15 років.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни або скасування – відсутні.
В свою чергу, рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, тому колегія суддів розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, та оцінку обставин справи в частині задоволених позовних вимог не надає.
          З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін,  а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 в адміністративній справі № 160/10250/22 – залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай