П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/3026/22-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
05 червня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоселицького районного суду Чернівецької області, Територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним наказ голови Новоселицького районного суду № 9/22 від 18.03.2022 про встановлення розмірів щомісячної доплати за вислугу років в частині встановлення з 01.01.2022 судді ОСОБА_1 доплати в розмірі 40 відсотків;
- зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області провести донарахування та виплату судді Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 доплату за вислугу років із розрахунку 50 відсотків на місяць починаючи із 01.01.2022 на підставі наказу голови Новоселицького районного суду № 5/22 від 31.01.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що призначення його на посаду судді відбулося у вересні 2007 року відповідно до вимог Закону України № 2862-ХІІ «Про статус суддів», згідно якого на посаду судді міг бути рекомендований громадянин України зі стажем роботи у галузі права не менш як три роки. Позивач вважає, що Новоселицький районний суд протиправно не врахував до стажу роботи на посаді судді додатково три роки із його стажу професійної юридичної діяльності 7 років 9 місяців 27 днів, наявного у нього до призначення на посаду судді. Оскільки оскаржуваним наказом невірно визначено його стаж роботи для виплати доплати за вислугу років, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював на наступних посадах, а саме:
- з 01.08.1996 по 27.03.1997 стажист на посаді помічника прокурора;
- з 27.03.1997 по 01.07.1997 на посаді помічника прокурора;
- з 02.07.1997 по 29.04.2005 на посадах провідного юрисконсульта і начальника юридичного відділу у відкритому акціонерному товаристві "Чернівцім`ясопромсервіс";
- з 04.05.2005 по 10.09.2007 на посаді помічника судді райсуду.
Указом Президента України "Про призначення суддів" від 31.08.2007 № 804/2007 призначено ОСОБА_1 на посаду судді Новоселицького районного суду Чернівецької області строком на п`ять років.
На підставі зазначеного Указу, наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10.09.2007 № 18-к зараховано позивача з 11.09.2007 до штату працівників Новоселицького районного суду Чернівецької області на посаду судді районного суду строком на п`ять років.
Постановою Верховної Ради України "Про обрання суддів" від 05.07.2012 № 5120-VI ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Новоселицького районного суду Чернівецької області.
Згідно довідки Новоселицького районного суду Чернівецької області щодо стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання надбавки за вислугу років (станом на 06.06.2014), позивачу зараховано до стажу роботи судді такі періоди роботи:
- 7 місяців 27 днів з 01.08.1996 по 27.03.1997 стажист на посаді помічника прокурора (підстава зарахування до стажу ч.6 ст.44 Закону України "Про статус суддів" № 2862-XII від 15.12.1992);
- 3 місяці 5 днів з 27.03.1997 по 01.07.1997 на посаді помічника прокурора (підстава зарахування до стажу ч.6 ст.44 Закону України "Про статус суддів" № 2862-XII від 15.12.1992);
- 2 роки 4 місяці 7 днів з 04.05.2005 по 10.09.2007 на посаді помічника судді (підстава зарахування до стажу лист ДСА "Щодо оплати праці суддів");
- 6 років 8 місяців 27 днів з 11.09.2007 по 06.06.2014 (підстава зарахування до стажу Закон України "Про судоустрій і статус суддів").
Наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03.03.2017 №25/17 встановлено ОСОБА_1 з 06.06.2014 доплату за вислугу років у зв`язку з наявністю стажу роботи більше 10 років у розмірі 30 %.
Наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18.01.2019  № 1/19 ОСОБА_1 встановлено з 01.01.2019 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 30 % від посадового окладу з урахуванням стажу роботи 14 років 7 місяців. З 01.06.2019 зазначеним наказом встановлено позивачу щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу.
Згідно довідки Новоселицького районного суду Чернівецької області щодо стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання надбавки за вислугу років (станом на 03.11.2020 року), загальний стаж роботи позивача на посаді судді становить 19 років 5 місяців 2 дні. Із змісту вказаної довідки видно, що позивачу також зараховано до стажу роботи судді період роботи, а саме: 3 роки - стаж роботи в галузі права (провідний юрисконсульт, начальника юридичного відділу) (підстава зарахування до стажу ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 05.08.2018 № 1402-VII).
На підставі згаданої довідки та заяви позивача, наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03.11.2020 №58/20 зараховано судді Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж роботи 3 роки як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді як такому, що був призначений відповідно до Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ. Зобов`язано виплачувати ОСОБА_1 з 05.08.2018 доплату за вислугу років у розмірі 40% (стаж роботи на посаді судді станом на 03.11.2020 становить 19 років 5 місяців 2 дні).
Зазначений наказ передано до виконання Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Чернівецькій області.
Листом від 30.11.2020 № 01.05-1811 Територіальне управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області повідомило Новоселицький районний суд Чернівецької області про повернення наказу від 03.11.2020 № 58/20 без виконання, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII та згідно з довідкою щодо стажу роботи судді ОСОБА_1 стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, вже врахований в стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання надбавки за вислугу років (3 роки 3 місяці 8 днів), а додаткове зарахування періодів роботи чинним законодавством не передбачено.
В подальшому, наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.01.2021 № 1/21 встановлено ОСОБА_1 з 01.06.2021 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу за стаж роботи 19 років 7 місяців.
Копію зазначеного наказу направлено до виконання Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Чернівецькій області.
30.06.2021 ТУ ДСА в Чернівецькій області направило на адресу Новоселицького районного суду за вих. № 01.05-1272, в якому вказало, що пунктом 1 наказу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.01.2021 № 1/21 зараховано ОСОБА_1 до наявного стажу роботи на посаді судді (станом на 01.01.2021 16 років 7 місяців) додатково стаж роботи 3 роки як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності). Разом з цим, згідно з ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, вже врахований судді ОСОБА_1 в стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання надбавки за вислугу років (3 роки 3 місяці 8 днів), і в сукупності станом на 01.01.2021 становить 16 років 7 місяців, а додаткове зарахування періодів роботи чинним законодавством не передбачено. З урахуванням викладеного, ТУ ДСА в Чернівецькій області висловлено прохання внести зміни до наказу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.01.2021 № 1/21 в частині встановлення судді ОСОБА_1 щомісячної доплати за вислугу років, виходячи зі стажу роботи 16 років 7 місяців.
Вважаючи неправильним визначенням стажу роботи на посаді судді, позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Державна судова адміністрація України та Головне управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:
- визнати протиправним рішення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області у формі листа № 01.05-1811 від 30.11.2020 щодо невиконання наказу голови Новоселицького районного суду № 58/20 від 03.11.2020 про здійснення зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу 3 років на підставі ч. 2 ст. 137 «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII та відмови нарахування судді Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 у доплаті за вислугу років із розрахунку 40 відсотків на місяць за період із 05.08.2018 по 31.05.2019;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області провести донарахування та виплату судді Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 доплату за вислугу років із розрахунку 40 відсотків на місяць за період із 05.08.2018 по 31.05.2019 включно на підставі наказу голови Новоселицького районного суду № 58/20 від 03.11.2020;
- визнати протиправним рішення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області у формі листа №01.05-1272 від 30.06.2021 щодо невиконання наказу голови Новоселицького районного суду № 1/21 від 04.01.2021 про встановлення судді Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 чергової надбавки за вислугу років із 01.06.2021 в розмірі 50 відсотків;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області проводити нарахування та виплату судді Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 доплату за вислугу років із розрахунку 50 відсотків на місяць починаючи із 01.06.2021 на підставі наказу голови Новоселицького районного суду №1/21 від 04.04.2021.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №600/2980/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Державна судова адміністрація України та Головне управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії, - відмовлено повністю.
За результатами розгляду справи № 600/2980/21-а суд прийшов до висновку, що робота позивача на посадах провідного юрисконсульта та начальника юридичного відділу у ВАТ «Чернівцім`ясопромсервіс», які він займав у період з 02.07.1997 по 29.04.2005, не може бути зарахована до стажу роботи, що дає право на надбавку за вислугу років, відповідно до законодавства, яке діяло на день призначення позивача суддею.
Судом також встановлено, що наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31.01.2022 № 5/22 «Про встановлення розмірів щомісячної доплати за вислугу років суддям Новоселицького районного суду» серед іншого, встановлено ОСОБА_1 з 01.01.2022 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 50 % від посадового окладу з урахуванням стажу роботи 20 років 7 місяців.
За наслідками розгляду наказу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31.01.2022 № 5/22, 18.03.2022 ТУ ДСА в Чернівецькій області направило на адресу Новоселицького районного суду листа, в якому, посилаючись на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 600/2980/21-а, просило внести зміни до вказаного наказу та зазначити стаж роботи позивача із зменшенням спірного періоду роботи, який зараховано в наказі повторно.
На підставі вказаного листа, головою Новоселицького районного суду Чернівецької області видано наказ «Про встановлення розмірів щомісячної доплати за вислугу років суддям Новоселицького районного суду» від 18.03.2022 № 9/22, яким встановлено з 01.01.2022 суддям Новоселицького районного суду щомісячну доплату за вислугу років, в т.ч.: ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу з урахуванням стажу роботи 17 років 7 місяців.
Матеріалами справи підтверджується, що про прийняття наказу від 18.03.2022 № 9/22, Новоселицький районний суд повідомив позивача 07.06.2022.
Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 15.12.1992 № 2862-XII "Про статус суддів" (далі - Закон № 2862-XII), вимоги якого діяли з 05.07.2001 до 03.08.2010 при обранні суддів на посаду вперше, на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який мав вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживав в Україні не менш як десять років та володів державною мовою.
У відповідності до ч.6 ст.44 Закону № 2862-XII, для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає  право  на  одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.  
До стажу роботи в галузі права зараховується період роботи на посадах з реалізацією повноважень, пов`язаних з правоохоронними, правовиконавчими, правоустановчими функціями (лист МЮ України від 04.03.2014 № 2755-0-33-14/13.1).
З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом № 2862-XII на день їх обрання.
Відповідно до ч.2 ст.137 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 05.08.2018 № 1402-VII), до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Згідно довідки Новоселицького районного суду Чернівецької області щодо стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання надбавки за вислугу років (станом на 03.11.2020 року), загальний стаж роботи позивача на посаді судді становить 19 років 5 місяців 2 дні. Із змісту вказаної довідки видно, що позивачу також зараховано до стажу роботи судді період роботи, а саме: 3 роки - стаж роботи в галузі права (провідний юрисконсульт, начальника юридичного відділу) (підстава зарахування до стажу ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 05.08.2018 № 1402-VII).
30.06.2021 ТУ ДСА в Чернівецькій області направило на адресу Новоселицького районного суду за вих. № 01.05-1272, в якому вказало, що пунктом 1 наказу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.01.2021 № 1/21 зараховано ОСОБА_1 до наявного стажу роботи на посаді судді (станом на 01.01.2021 16 років 7 місяців) додатково стаж роботи 3 роки як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності). Разом з цим, згідно з ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, вже врахований судді ОСОБА_1 в стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання надбавки за вислугу років (3 роки 3 місяці 8 днів), і в сукупності станом на 01.01.2021 становить 16 років 7 місяців, а додаткове зарахування періодів роботи чинним законодавством не передбачено.
Правомірність такої правової позиції підтверджена рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №600/2980/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022. 
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, а також ст. ст. 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та від 18.05.2022 у справа № 140/279/21.
Матеріалами справи підтверджується, що наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31.01.2022 № 5/22 ОСОБА_1 встановлено з 01.01.2022 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 50 % від посадового окладу з урахуванням стажу роботи 20 років 7 місяців.
За наслідками розгляду наказу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31.01.2022 № 5/22, 18.03.2022 ТУ ДСА в Чернівецькій області направило на адресу Новоселицького районного суду листа, в якому, посилаючись на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 600/2980/21-а, просило внести зміни до вказаного наказу та зазначити стаж роботи позивача із зменшенням спірного періоду роботи, який зараховано в наказі повторно.
На підставі вказаного листа та на виконання судового рішення у справі № 600/2980/21-а, наказом голови Новоселицького районного суду Чернівецької області «Про встановлення розмірів щомісячної доплати за вислугу років суддям Новоселицького районного суду» від 18.03.2022 № 9/22, ОСОБА_1 встановлено з 01.01.2022 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу з урахуванням стажу роботи 17 років 7 місяців.
Із змісту позовних вимог видно, що позивачем оскаржується наказ голови Новоселицького районного суду № 9/22 від 18.03.2022, який видано відповідачем з урахуванням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 600/2980/21-а, яке набрало законної сили.
Колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно винесено оскаржуваний наказ, яким позивачу з 01.01.2022 встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу з урахуванням стажу роботи 17 років 7 місяців.
Під час розгляду справи по суті, позивач не обґрунтував протиправність оскаржуваного наказу.
Твердження позивача щодо відсутності будь-яких посилань в оскаржуваному наказі на судове рішення у справі № 600/2980/21-а, як на підставу його прийняття, суд не бере до уваги, оскільки вказаний наказ прийнято відповідачем за наслідками розгляду листа ТУ ДСА в Чернівецькій області від 18.03.2022, в якому, посилаючись на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 600/2980/21-а, запропоновано внести зміни до наказу від 31.01.2022 № 5/22 та зазначити стаж роботи позивача із зменшенням спірного періоду роботи, який зараховано в наказі повторно.
Необґрунтованими, на думку суду, є також доводи позивача щодо чинності наказу голови Новоселицького районного суду від 31.01.2022 № 5/22, оскільки вказаний наказ прийнято до виконання ТУ ДСА в Чернівецькій області із зменшенням спірного періоду роботи позивача. При цьому, з дня прийняття оскаржуваного наказу № 9/22 від 18.03.2022, наказ № 5/22 від 31.01.2022 фактично припинив свою дію.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що приймаючи оскаржуваний наказ № 9/22 від 18.03.2022 Новоселицький районний суд Чернівецької області діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відтак, позовна вимога позивача про визнання протиправним оскаржуваний наказ № 9/22 від 18.03.2022 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Інші доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу суд не бере до уваги, оскільки вони не спростовують правомірність його прийняття.
Позаяк, позовна вимога про зобов`язання ТУ ДСА в Чернівецькій області провести донарахування та виплату позивачу доплату за вислугу років із розрахунку 50 відсотків на місяць починаючи із 01.01.2022 на підставі наказу голови Новоселицького районного суду №5/22 від 31.01.2022 є похідною вимогою, тому вона також не підлягає задоволенню.
Крім того, суд констатує, що вказана позовна вимога є необґрунтованою, оскільки донарахування та виплата доплати за вислугу років не може бути проведено на підставі наказу № 5/22 від 31.01.2022, який втратив свою дію після прийняття оскаржуваного наказу № 9/22 від 18.03.2022.
Стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.
За змістом ч.2 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до висновку, що сформульований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі № 800/301/16, який в подальшому було підтримано Верховним Судом, зокрема у постановах від 22.08.2019 у справі № 288/1557/16-а та від 29.11.2022 у справі №420/2429/20, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Аналогічний висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
З цього видно, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом.
Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Предметом спору у даній справі, серед іншого, є наказ Новоселицького районного суду №9/22 від 18.03.2022 в частині встановлення позивачу з 01.01.2022 щомісячної доплати за вислугу років доплати в розмірі 40 відсотків.
Порушення своїх прав та інтересів позивач фактично обґрунтовує тим, що Новоселицький районний суд протиправно не врахував до стажу роботи на посаді судді додатково три роки із його стажу професійної юридичної діяльності, наявного у нього до призначення на посаду судді.
Водночас, з матеріалів справи не вбачається, що позивач оскаржував в судовому порядку рішення, дії (бездіяльність) відповідачів щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді додатково три роки із його стажу професійної юридичної діяльності.
Окремо суд звертає увагу, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання спірного наказу протиправним та зобов`язання ТУ ДСА в Чернівецькій області провести донарахування та виплату доплати за вислугу років із розрахунку 50 відсотків на місяць починаючи із 01.01.2022 не забезпечить відновлення порушеного права, оскільки не відповідає способу, що передбачений законодавством.
На переконання суду, незгода позивача з рішеннями, діями (бездіяльністю) відповідачів щодо не зарахування до стажу судді, що дає права на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років стаж професійної діяльності у сфері права є підставою для звернення до суду з позовною заявою про визнання таких рішень, дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання відповідачів зарахувати до стажу судді стаж професійної діяльності у сфері права.
Враховуючи невідповідність обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд вважає, що вказана обставина є окремою підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального  права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують,  то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.