УХВАЛА
24 квітня 2023 року 
м. Київ
справа №280/4725/22
адміністративне провадження № К/990/12769/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Яковенка М.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі № 280/4725/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до ГУ ДПС про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), 
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023, позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС про сплату боргу (недоїмки) №Ф-58190-50-У від 11.11.2019 на суму 26 539,26 грн; здійснено розподіл судових витрат.
05.04.2023 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані вище судові рішення.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС). 
Частиною першою статті 13 КАС  визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу № 280/4725/22 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Відповідно до частин першої, другої статті 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з частиною четвертою цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини першої статті 257 КАС.
Суд першої інстанції не порушив норми пункту 20 частини першої статті 4, частин першої, четвертої статті 257 КАС, розглянувши  справу № 280/4725/22 у спрощеному позовному провадженні.
Відповідач стверджує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії справ. 
Вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. За змістом підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання. 
ГУ ДПС у касаційній скарзі наводить довід, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для контролюючого органу, оскільки впливає на наповнення відповідних державних фондів. Однак, такий довід не відповідає правовому навантаженню норми підпункту "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС, адже результати розгляду цієї справи судом не створюють для відповідача несприятливі наслідки в його правовому статусі, а стосуються виконання функцій, визначених законом. Що ж до значення справи в контексті фіскального інтересу держави, то будь-яка справа, спір в якій стосується прав і обов`язків сторін у податкових правовідносинах,  в тій чи іншій мірі стосується наповнення бюджету. У зв`язку з цим слід визнати, що одне лише посилання на фіскальний інтерес у справі не рівнозначно суспільному значенню, з яким норма підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС пов`язує виключення для касаційного оскарження судових рішень у справі, яка розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. 
Доводи ГУ ДПС про наявність обставин, передбачених підпунктом «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС наведені без належного обґрунтування.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   М.М. Яковенко