У х в а л а  
 
18 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 200/17709/13-ц
провадження № 61-4772ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                       Стрільчука В. А.,  
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_4 , про знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні власністю,
 
В с т а н о в и в:
У липні 2010 ОСОБА_5 року звернувся з позовом до ОСОБА_1 , який неодноразово уточнював, та просив зобов`язати його звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан, включаючи знесення розташованої на ній самочинно збудованої споруди за його рахунок; зобов`язати ОСОБА_1 за його рахунок знести самочинно збудовану надбудову мансарди та привести приміщення загального користування у вигляді горища та даху будинку у стан, який існував до початку будівництва. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач, який є співвласником зазначеного домоволодіння, без погодження з ним самочинно спорудив надбудову у вигляді мансарди, тобто збудував третій поверх, а також здійснив добудову другого та третього поверхів зі сходами на виділеній йому (позивачу) у власність земельній ділянці, самовільно захопивши її.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 за власний кошт або власними силами привести конструктивні розміри домоволодіння по АДРЕСА_1 у стан, в якому воно перебувало до самочинно проведеної ним реконструкції, для чого знести всі самовільно побудовані і встановлені у період 2008-2010 років без відповідного дозволу на проведення будівельних робіт і узгодження зі співвласником домоволодіння і власником земельної ділянки                 № НОМЕР_1 (згідно з Державним актом на право приватної власності на землю                            IV-ДП 001687 від 20 липня 2000 року) площею 0,0034 га з кодом ДЗК 66006065 ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_2 :
- будівлю прибудови під літ. «а3-1», яка на другому поверсі складається з: холу              2-1, загальною площею 21,7 кв.м.; санвузла 2-2 площею 9,0 кв.м.: комори                       2-3 площею 1,6 кв.м.; та сходової клітини;
- терасу під літ. «а4-1» розміром 3,55х7,20 м. на мансардному поверсі, сходи, та кімнату 2-6 площею 17,7 кв.м.;
- сходи в квартиру АДРЕСА_2 зі сходовим майданчиком та чотири металеві опори з металевими конструкціями прибудови,
- клумбу, що розташовані на площі 31,3 кв.м. в межах земельної ділянки під                       АДРЕСА_3 з кодом ДЗК 66006065;
- два кондиціонери, що розташовані на зовнішній стороні стіни санвузла 1-2;
- газовий лічильник, що розташований на зовнішній стороні стіни санвузла 1-2.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належною їй на праві співвласника будинку АДРЕСА_4 , перебудованого ним під мансарду.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по справі в загальній сумі 361,00 грн. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року залишено без змін.
19 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами електронного поштового зв`язку  подав  до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Логойдою О. В. , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від                       17 грудня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2022 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 , яка підписана представником Логойдою О. В. , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого                  2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня                      2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, вказати всіх учасників справи та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2022 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 , яка підписана представником Логойдою О. В. , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого               2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня                      2021 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
21 вересня 2022 року заявником повторно (через 5 місяців) подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на необізнаність про повернення йому касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2022 року, поданої у січні 2022 року, та на обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, яка ухвалою Верховного Суду 
від 03 жовтня 2022 року залишена без руху з підстав пропуску строку на касаційне оскарження. 
 
13 грудня 2022 року   ОСОБА_1 втретє (майже через 8 місяців) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанції посилаючись на необізнаність про повернення йому касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2022 року, поданої у січні 2022 року, та на обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, яка залишена без руху з підстав пропуску строку на касаційне оскарження та несплати судового збору за подачу касаційної скарги. 
 
28 березня 2023 року за ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану ним 21 вересня 2022 року визнано неподаною та повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги. 
28 березня 2023 року за ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану ним 13 грудня 2022 року визнано неподаною та повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги. 
28 березня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 (далі - заявник) подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду 
м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати  вказані вище судові рішення та передати справу на новий розгляд до Бабушкінського районного суду 
м. Дніпропетровська.
Також ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року отримано його представником 24 грудня 2021 року на електронну адресу електронного суду та 19 січня 2022 року подано до Верховного Суду касаційну скаргу, яка ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2022 року повернута у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Після введення в Україні воєнного стану заявник втратив зв`язок з адвокатом Логойдою О. В., а доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень був обмежений, у зв`язку із чим заявник дізнався про повернення йому касаційної скарги лише 18 вересня 2022 року із Єдиного державного реєстру судових рішень. Копію ухвали про повернення касаційної скарги  ОСОБА_1 не отримував. Окрім цього, вважає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження ще й з тих підстав, що з 10 липня 2022 року по 10 вересня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина третя статті 394 ЦПК України).
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті  27 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня                    2021 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень                       24 грудня 2021 року.
Виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 у касаційній скарзі не вказані та не обґрунтовані.
У постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22), від 19 жовтня 2022 року у справі № 404/3219/16-ц (провадження № 61-4960св22) та від 06 лютого 2023 року у справі № 752/6869/21 (провадження № 61-9292св22) зазначено висновок, що питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Верховний Суд враховує, що доступ до ЄДРСР з 24 лютого 2022 року був обмежений з метою запобігання загрози життю та здоров`ю суддів та учасників судового процесу в умовах воєнного стану, а також забезпечення інформаційної безпеки.
З 20 червня 2022 року Державна судова адміністрація України відновила загальний доступ до ЄДРСР та роботу сервісу «Стан розгляду справ».
Аргументи заявника на запровадження в Україні воєнного стану та відсутність можливості належним чином відстежувати інформацію по справі відхиляються, оскільки у заявника була можливість з 20 червня 2022 року ознайомитися в ЄДРСР з оскаржуваними судовими рішеннями, доступ до якого є загальнодоступним та безкоштовним.
Також не надано переконливих доказів того, що в період з 21 квітня 2022 року по 28 березня 2023 року заявник, який втратив зв`язок зі своїм представником  - адвокатом Лагойдою О. В. не міг звернутися за правничою допомогою до іншого адвоката. 
Надаючи оцінку наведеним заявником підставам для поновлення пропущеного строку у зв`язку з перебуванням останнім на лікуванні, Верховний Суд враховує, що складні життєві обставини, пов`язані, зокрема, зі станом здоров`я особи або членів її сім`ї, як правило, визнаються поважною причиною пропуску процесуального строку, якщо учасник справи доведе, що саме через ці обставини він об`єктивно був позбавлений можливості вчинити відповідні процесуальні дії протягом певного періоду часу, а його процесуальна поведінка в цілому не викликає сумніву в її добросовісності та не свідчить про зловживання процесуальними правами.
Однак, касаційна скарга подана 28 березня 2023 року, тобто, більше ніж через               9 місяців від дати відновлення доступу до ЄДРСР та роботи сервісу «Стан розгляду справ», і більше ніж 15 місяців з дня ухвалення постанови Дніпровським апеляційним судом 17 грудня 2021 року. До того ж, Верховним Судом тричі визнавалася неподаною та поверталася касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV                           V. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
Таким чином, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_4 , про знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні власністю.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  особі, яка подала скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук