ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/5745/22	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року (головуючий суддя Кисіль Р.В.)
у справі  № 280/5745/22
за позовом   ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у виплаті пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» від 07.06.2021 №33/28-623 про розмір грошового забезпечення для нарахування пенсії з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад  2900,00 грн., оклад за військовим званням підполковник поліції  2200,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції  55,30% - 4230,45 грн., премія  40,26% - 4783,07 грн., з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 71% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 280/10039/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати пенсію з 01.12.2019 ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» від 07.06.2021 за №33/28-623 про розмір грошового забезпечення з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 2900,00 грн.; оклад за військовим званням (вказати) підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції - 50% - 2550,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції - 55,30% - 4230,45 грн.; премія - 40,26% - 4783,07 грн., з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 71% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії. На виконання зазначеного рішення суду, позивачу проведено перерахунок пенсії, однак виплату не проведено і роз`яснено, що розмір пенсії позивача, який підлягає виплаті після виконання рішення суду, не змінився, оскільки таке зобов`язання на відповідача не покладалось. Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та необґрунтованими. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Суд за встановлених у справі обставин, дійшов висновку, що вимоги позивача фактично стосуються неналежного (не повного) виконання рішення суду у справі №280/10039/21. З цього приводу суд зазначив, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі №280/10039/21 порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку  ст.383 КАС України  із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Скаржник зазначає, що судом у справі № 280/10039/21 на відповідача покладено обов`язок лише в частині перерахунку пенсії без її виплати внаслідок чого, відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку пенсії, перерахований розмір пенсії ОСОБА_1 складає 13 487,45 грн., а фактично він отримує 8245,11 грн. Тобто відповідач виконав рішення суду у справі №280/10039/21 та перерахував пенсію, а оскільки обов`язок її виплати на пенсійний орган не покладено відповідач  не виплачує ОСОБА_1 перераховану пенсію. З огляду на що, вважає, що заявлені позовні вимоги не стосується неналежного (не повного) виконання рішення суду у справі №280/10039/21, а є окремим предметом позову.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до  ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України  в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в межах адміністративної справи №280/10039/21 Запорізьким окружним адміністративним судом вирішувався  спір між тими ж сторонами, що виник з приводу  не перерахування та не виплати ГУ ПФУ в Запорізькій області з 01.11.2019 пенсії ОСОБА_1  з урахуванням окладу за посадою, званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої Довідки від 07.06.2021 за №33/28-623 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі №280/10039/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати пенсію з 01.12.2019 ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» від 07.06.2021 за №33/28-623 про розмір грошового забезпечення з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 2900,00 грн.; оклад за військовим званням (вказати) підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби в поліції - 50% - 2550,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції - 55,30% - 4230,45 грн.; премія - 40,26% - 4783,07 грн., з урахуванням основного розміру пенсії в розмірі 71% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 рішення Запорізького окружного адміністративного від 07.12.2021 у справі №280/10039/21 залишено без змін.
На виконання вказаного рішення суду відповідач перерахував пенсію позивачу, проте її виплату не здійснив.
На звернення позивача ГУ ПФУ в Запорізькій області листом від 15.08.2022 повідомило ОСОБА_1 , що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/10039/21 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019. Рішення суду виконано ГУ ПФУ в Запорізькій області в межах покладених зобов`язань.
Щодо виплати нарахованої доплати за період з 01.04.2019 до 31.07.2022 позивача повідомлено, що згідно з пунктами 20 та 29 частини першої  статті 116 Бюджетного кодексу України  взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищення бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Таким чином, виплата заборгованості за рішенням суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
Позивач не погоджуючись із діями відповідача щодо невиплати перерахованої суми пенсії, звернувся до суду з цим позовом.  Позивач вказує про невиплату пенсії, нарахованої на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі №280/10039/21, яке набрало законної сили 22.06.2022, вважаючи, що заборгованість не виплачена з тих підстав, що на Управління не покладено відповідних зобов`язань.
Отже, правовідносини між сторонами щодо перерахунку пенсії вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Поряд із цим, суд зауважує, що відповідно до ст.52, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахована пенсія, право позивача на яку підтверджено судовим рішенням у справі №280/10039/21, підлягає безумовній виплаті позивачу. Тому при виконанні судового рішення про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідач повинен також здійснювати виплату перерахованих коштів.
При цьому, як правильно встановив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів безпосередньої відмови відповідача у виплаті перерахованої пенсії. Навпаки, відповідач у листі від 15.08.2022 повідомив, що така виплата буде здійснена позивачу в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
Наведене вище свідчить, що вимоги позивача фактично стосуються неналежного (не повного) виконання рішення суду у справі №280/10039/21.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до  статті 129-1 Конституції України  судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Відповідно до частин 2, 3  статті 14 КАС України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України  також передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.
Згідно з частинами 2, 4  статті 372 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено  статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року.
Зокрема, у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, тому не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення.
У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством.
Статтею 382 КАС України  визначено спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог  статті 383 КАС України  особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Відповідно до частини 6  статті 383 КАС України  за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Вищезазначені правові норми  Кодексу адміністративного судочинства України   мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України встановлений спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, який виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Порядок здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, відповідно до наведеної норми ст.383 КАС України, не передбачає розгляд вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому, новому, судовому провадженні. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Як встановлено вище, спір у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме: у справі №280/10039/21, а доводи позивача, наведені в обґрунтування  позовних вимог, зводяться до фактичної незгоди позивача із діями (бездіяльністю) відповідача щодо виконання судового рішення. Той факт, що позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у виплаті пенсії, перерахованої на виконання означеного вище рішення суду, не свідчить, що між цими сторонами виник новий спір.
Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а навпаки створює новий спір, який пов`язаний з іншим спором, який вирішений судовим рішенням однак його виконання не є завершеним.
В такий спосіб неможливо захистити чи відновити право, у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Також потрібно враховувати, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення, прийнятого в іншій справі, буде суперечити  статті 129-1 Конституції України.
Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 460/350/19, від 11.02.2021 у справі № 420/5234/19, від 26.05.2022 у справі №520/11343/18.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, що помилково залишено поза увагою суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції  враховує також правову позицію, що викладена у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі №522/10140/17, від 29.07.2020  у справі №580/1264/19, згідно якої у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст.ст.  311,  315,  316,  321,  322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі № 280/5745/22 скасувати.
Провадження в адміністративній  справі  № 280/5745/22  - закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до  ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, що встановлені ст.ст.328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко