Ухвала
15 травня 2023 року
м. Київ
справа № 522/3769/20
провадження № 61-6238ск23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» про визнання незаконними застосування тарифів та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до 
ТОВ «Флагман-К», який в подальшому уточнила та просила визнати дії 
ТОВ «Флагман-К» щодо застосування тарифів для будинку 
АДРЕСА_1 незаконними, скасувати запроваджені виконавцем послуг ТОВ «Флагман-К» тарифи для будинку 
АДРЕСА_1 , визнати незаконним нарахованого 
ТОВ «Флагман-К» боргу ОСОБА_1 за оплату житлово-комунальних послуг за період з 31 липня 2015 року по 30 квітня 2019 року в розмірі 11 297,04 грн та за період з 30 квітня 2019 року по 31 травня 2020 року в розмірі 
4 848, 24 грн та скасувати його.
У червні 2020 року ТОВ «Флагман-К» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 
4 848,24 грн і стягнення судового збору у розмірі 2 102 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Флагман-К» про визнання незаконними застосування тарифів задоволено частково. 
Визнано дії ТОВ «Флагман-К» по встановленню тарифів для будинку АДРЕСА_1 та скасовано тарифи:
призначені з 12 вересня 2018 року по 31 серпня 2018 року за обслуговування та експлуатацію ліфтів в розмірі 0,63 грн, УБПТ в розмірі 4,50 гривень 
за 1 кв. м загальної площі, вивезення твердих побутових відходів в розмірі 
17,11 грн (з особи); з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року за обслуговування та експлуатацію ліфтів в розмірі 0,83 грн, УБПТ в розмірі 
5,50 грн за 1 кв. м загальної площі, вивезення твердих побутових відходів в розмірі 17,11 грн (з особи); з 01 січня 2020 року по день винесення судового рішення - неправомірними.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій щодо застосування тарифів для будинку та їх скасування відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Флагман-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Флагман-К» залишено без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року в частині позову ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій 
ТОВ «Флагман-К» по встановленню тарифів для будинку 
АДРЕСА_1 та скасування тарифів, призначених 
з 12 вересня 2018 року по 31 серпня 2018 року за обслуговування та експлуатацію ліфтів в розмірі 0,63 грн, УБПТ у розмірі 4,50 гривень 
за 1 кв. м загальної площі, вивезення твердих побутових відходів у розмірі 
17,11 грн (з особи); з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року за обслуговування та експлуатацію ліфтів в розмірі 0,83 грн, УБПТ у розмірі 
5,50 грн за 1 кв. м загальної площі, вивезення твердих побутових відходів в розмірі 17,11 грн (з особи); з 01 січня 2020 року по день винесення судового рішення та у частині відмови в задоволенні зустрічного позову 
ТОВ «Флагман-К» до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без змін.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У квітні 2023 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду 
ТОВ «Флагман-К» подало касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні первісного позову  ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову ТОВ «Флагман-К».
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року 
(справа «Зубац проти Хорватії», № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії»).
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у розглядуваній справі є визнання незаконними застосування тарифів, що призвело до нарахувань у розмірі 16 145,28 грн, та стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі                 4 848,24 грн.
З огляду на характер спірних правовідносин, предмет та підстави позову, справа № 522/3769/20 є малозначною, як справа незначної складності, що не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження та ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, 
які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому, Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, ціну позову та встановлені судами фактичні обставини справи.
Касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» про визнання незаконними застосування тарифів та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович