Дата документу 10.05.2023 Справа № 317/1736/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 317/1736/20 Головуючий у 1 інстанції: Ачкасов О.М. 
Провадження № 22-ц/807/973/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2023 року                                                 м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Гончар М.С.
                       Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В. 
прокурора Якушевої Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в
інтересах держави в особі Запорізької міської ради на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коновалова Людмила Сергіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю,
В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1  звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була дружиною ОСОБА_3 - двоюрідного діда її батька - ОСОБА_4 . На час смерті ОСОБА_2 фактично проживала з заявницею однією сім`єю, а саме, у період з 01 лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 - день її смерті, за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкодавиця була одинокою, її чоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дітей в них не було. Заявник зазначає, що сімейні стосунки між нею та ОСОБА_2 виникли приблизно з початку 2010 року саме тоді, коли остання за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги. Тож ОСОБА_2 внаслідок свого похилого віку - 77 років, самотності звернулася до заявниці за допомогою, а остання надала згоду на це, після чого вони стали жити разом однією сім`єю по АДРЕСА_1 . 
Заявниця вказує, що здійснювала постійний догляд за ОСОБА_2 як за членом сім`ї, допомагала їй у побуті, купувала ліки, та все це тривало до смерті ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 заявниця здійснила її поховання та всі 
необхідні ритуальні обряди за власні кошти. 
Також заявниця у передбачений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С. з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2 , внаслідок чого була заведена спадкова справа. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 , де 1/2 частка належала їй на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, а іншу 1/2 частку вона успадкувала після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Натомість, оскільки заявниця є єдиною спадкоємицею згідно до ст. 1264 ЦК України, інших спадкоємців у померлої немає, їй необхідно підтвердити нотаріусу, що вона проживала однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до четвертої черги спадкоємців за законом. 

Тому заявниця в порядку окремого провадження просила суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з 01 лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 - по день смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24 вересня 2020 року заяву задоволено.
Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 01 лютого 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 - по день смерті ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, керівник Воз-
несенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя  Запорізької області подав апеля-ційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального, просить рішення суду скасувати та залишити заяву без розгляду. 

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Так, суд першої інстанції, розглядаючи заяву, не врахував наявність іншої цивільної справи, у якій ОСОБА_5 вже зверталась з аналогічною заявою, та судом було залишено її заяву без розгляду через наявність спору про право, оскільки у Запорізької міської територіальної громади існує законний інтерес, заснований на статті 1277 ЦК України, що регулює правовідносини набуття права власності після смерті особи, у якої відсутні спадкоємці.

Але в цій справі Запорізька міська рада участі не приймала як орган місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду, тому вона була позбавлена прав, передбачених ст. 43 ЦПК України, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати до суду докази, заяви та клопотання. Вказане свідчить про порушення права територіальної громади на отримання у власність майна, яке має бути визнано в судовому порядку відумерлою спадщиною.

За таких обставин прокурор вважає наявним на час розгляду справи в окремому провадженні спору про право на набуття майна, яке залишилось після померлою ОСОБА_2 , який належить розглядати в порядку загального позовного провадження, а не в окремому провадженні.

У скарзі також наголошується на тому, що у подальшому, на підставі цього оскаржуваного наразі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24.09.2020 у справі № 317/1736/20, рішенням Орджонікідзевського районного суду від 04.10.2021 у справі № 335/4900/21 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коновалова Л.С., про визнання права власності на спадкове майно. Згідно вказаного рішення суду ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, ухвалення Запорізьким районним судом Запорізької області 24.09.2020 оскаржуваного прокурором рішення у порядку окремого провадження, без залучення Запорізької міської ради як заінтересованої особи, свідчить про порушення права Запорізької міської територіальної громади на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна як відумерлої спадщини, за наявності таких підстав.

Крім того, ОСОБА_1 , звернувшись до Запорізького районного суду Запорізької області з заявою про встановлення факту спільного проживання, діючи недобросовісно, не повідомила районний суд про чинне судове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2017 у справі № 335/10140/17, а саме, ухвали, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 , залишено без розгляду. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що Запорізька міська рада не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , а є лише органом, який представляє інтереси територіальної громади м. Запоріжжя. Сама лише наявність передбаченого частиною першою статті 1277 ЦК України зобов`язання (права) у Запорізької міської ради подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою не свідчить про наявність у неї права на спадкове майно. Звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження, заявниця зазначила, що метою встановлення юридичного факту є реалізація права зі спадкування після смерті ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про право на таке майно, що свідчить про те, що цей факт є юридичним і зумовлює правові наслідки. Вважає, що у такому разі в цій справі спору про права не мається, який виникає у справі з приводу визнання права власності на спадкове майно, та яку саме й розглянуто в позовному провадженні за участі в якості відповідача іншої особи - ОСОБА_4 , який є родичем, що міг би претендувати на спадщину після ОСОБА_2 . 
Зважаючи на вказані обставини, у прохальній частині відзиву просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя на рішення в цій справі.

До судового засідання апеляційного суду 10 травня 2023 року з`явились: пред-ставник прокуратури Якушева Я.А., представник Запорізької міської ради Доніна Н.О., заявниця ОСОБА_1 та її адвокат Василега І.М.  

Адвокатом Василегою І.М. заявлено клопотання про закриття апеляційного провад-ження за апеляційною скаргою керівника Вознесенівської окружної прокуратури  міста Запоріжжя на рішення в цій справі, яке підтримано ОСОБА_1 , проти задоволення якого заперечували представник прокуратури та міської ради.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, учасників справи, які виклали свої позиції та їх думки щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що клопотання про закриття апеляційного провадження є безпідставним, а апеляційна скарга підлягає задово-ленню, виходячи з наступного. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 377 ЦПК України - судове рішення першої інстанції, яким 
закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255 та 257 цього Кодексу.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке було видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного Запорізького міського управління юстиції від 19.02.2016 року, актовий запис № 1401, серія № НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_2 . 

За своє життя ОСОБА_2 заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом.

Відповідно до довідки Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 22.06.2020р. № 1138/15-10, вбачається, що на час смерті ОСОБА_2 вона фактично проживала разом з ОСОБА_1 однією сім`єю з 01.02.2010р. й по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про поховання, виданого Біленьковською сільською радою Запорізького району Запорізької області від 24.06.2020р., реєстровий № 10, вбачається, що заявник особисто займалася похованням ОСОБА_2 та за згоди сільської ради похована ОСОБА_2 за місцем спільного проживання з заявником, а саме у с. Біленьке Запорізького району Запорізької області.

Згідно до договору на поховання та свідоцтва про поховання громадянки ОСОБА_2 , вбачається, що заявник - ОСОБА_1 займалася її похованням та сплатила усі витрати на вказані послуги.

Згідно копії спадкової справи № 15/2016 від 15.07.2016 року, отриманої на адресу суду, була відкрита спадкова справа після смерті - ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає.
Встановивши вказані обставини, суд вважав достатньою зібрану доказову базу для встановлення факту проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю у вказаному заявницею періоді та за вказаною адресою у с. Біленьке. 
Однак колегія суддів із висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.
За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком поло-
жень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У відповідності з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
         Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.02.1995 року «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.
Згідно з п. 3 вказаної постанови Пленуму, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Встановлення факту родинних відносин у цій справі необхідно заявнику для подальшого оформлення спадкових прав як особи, що відноситься до четвертої черги спадкування за законом. При цьому, заявником зазначено про відсутність інших спадкоємців, а заінтересованою особою у справі визначено приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коновалову Людмилу Сергіївну, в якої відкрито спадкову справу за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини.
Але з апеляційної скарги прокурора та долучених до неї документів вбачається, що на спадкове майно, яким є квартира померлої ОСОБА_2 у м. Запоріжжі, претендує також територіальна громада як на відумерлу спадщину, оскільки спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не мається. Те, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини як особа, що потенційно могла спадкувати у четвертій черзі за законом, не робить її автоматично спадкоємцем, так як її право на спадкування ще слідувало довести в судовому порядку. 
Вказане підтверджується тим, що нотаріусом Коноваловою Л.С. було запропоновано ОСОБА_1 надати документи, що підтверджували факт родинних відносин із спадкодавцем. 
За долученими до апеляційної скарги документами встановлено, що ОСОБА_1 вже зверталась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із відповідною заявою про встановлення факту проживання однієї сім`єю з померлою ОСОБА_2 з 01.02.2010р. по 15.02.2016р., але за іншою адресою: АДРЕСА_3 . У тій справі приймала участь залучена судом як заінтересована особа - Запорізька міська рада, представник якої заперечував проти задоволення заяви.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2017р. заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, оскільки суд дійшов висновку про наявність спору про право. 
Між тим, у новій заяві ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 у той же самий період, заявниця зазначає зовсім іншу адресу їх проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Але прокурор зібрав доказову базу, що померла у цей період проживала саме у АДРЕСА_3 .
Не входячи в оцінку доказової бази, наданої прокурором, колегія констатує, що, отримавши ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із вказівкою, що в порядку окремого провадження цей факт не належить до розгляду через наявність спору про право, ОСОБА_1 знову звертається, але до іншого районного суду - Запорізького, про встановлення цього ж факту в порядку окремого провадження, не зазначаючи Запорізьку міську раду як заінтересовану особу або ОСОБА_4 , якого вона вважала можливим претендентом на спадкове майно у справі про визнання права власності на спадкову квартиру. 
Щодо доводів заявниці та її адвоката про відсутність порушеного права Запорізької міської ради, яка представляє інтереси територіальної громади, а тому слід закрити апеляційне провадження, колегія визнає їх неспроможними.
Так прокурором та представником Запорізької міської ради обґрунтовано інтерес територіальної громади тим, що на час встановлення факту за заявою ОСОБА_1 та до прийняття рішення судом в цій справі, інтерес територіальної громади вже був наявним у зв`язку з тим, що за зібраними документами померла ОСОБА_2 не перебувала у шлюбі на час смерті, не мала дітей, заповітів не склала. Тож інтерес та право територіальної громади були наявними, в той час як право ОСОБА_1 на спадкуван-ня ще не існувало, бо не було підтверджено документально. 
Таким чином, вище наведені обставини свідчать про наявність спору між ОСОБА_1 та територіальною громадою в особі Запорізької міської ради, що виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в окремому провадженні.
Розглядаючи заяву, суд першої інстанції на вищевказані вимоги законів, роз`яснення Пленуму та обставини справи уваги не звернув, належним чином не встановив, чи не вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спір про право, не визначив коло осіб, права та інтереси яких може порушити ухвалене у справі рішення та помилково розглянув справу по суті в порядку окремого провадження.
За таких обставин, колегія вбачає наявним на теперішній час спір про право на спадкування після померлої ОСОБА_2 , який належить розглядати в порядку загального позовного провадження, а не у окремому провадженні.
       Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що у даній справі наявний спір про право і це виключає можливість розгляду заяви  ОСОБА_1  в порядку окремого провадження, тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 377 ЦПК України. 
При цьому колегія суддів роз`яснює заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Вознесенівської  окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області  Моніна І. в інтересах держави в особі Запорізької міської ради задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 вересня 2020 року у цій справі скасувати, заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона може звернутись до суду в порядку позовного провадження.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 травня 2023 року.

Головуючий:                 С.В. Маловічко 

Судді:                 М.С. Гончар 

               Г.С. Подліянова