ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 квітня 2023 року           справа №200/4696/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у справі № 200/4696/22 (головуючий суддя І інстанції Молочна І.С.), складеного в повному обсязі 10  листопада 2021 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання рішення протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                             ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області :
- визнати протиправним та скасувати рішення від 06.09.2022 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії від 31.08.2022 із зарахуванням його пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 25.11.1996 по 31.01.2022, починаючи з 27.06.2022.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №057050010522 від 06.09.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 31.08.2022 з урахування висновків суду, викладених у цьому рішенні. В решті позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у справі № 200/4696/22 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що у позивача відсутнє право на зарахування спірних періодів до пільгового стажу, вважає, що таке зарахування лише на підставі записів трудової книжки є незаконним.
Сторони в судове зсідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
31.08.2022 через вебпортал Пенсійного фонду України позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
06.09.2022 відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, прийняв рішення №057050010522 про відмову в призначенні пенсії, зі змісту якого вбачається, що страховий стаж особи становить 32 роки 3 місяці 28 днів, необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 10 років.
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №057050010522 від 06.09.2022 відсутні обґрунтування щодо причин не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача.
Матеріали справи не містять доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень позивачеві надати додаткові документи.
Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах. 
Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача (апелянта) у призначенні пенсії є протиправною, рішення пенсійного органу (апелянта) є таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівникам
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , записи №13-21 підтверджують, що позивача:
- 25.11.1996 (наказ № 222 від 22.11.1996) прийнято в цех ремонту аглодоменного обладнання слюсарем з ремонту металургійного обладнання 4 розряду до ВАТ «Маріупольский металургійний комбінат ім. Ілліча»;
- 08.07.1999 переведено там же слюсарем- ремонтником з ремонту металургійного обладнання 5 розряду, наказ №1946 від 08.07.1999;
- 01.02.2005 переведено там же слюсарем-ремонтником металургійного обладнання 5 розряду, наказ № 680 від 01.02.2005;
- 03.08.2009 переведено в цех ремонту обладнання аглофабрики слюсарем-ремонтником з ремонту металургійного обладнання 6 розряду, наказ № 4050 від 31.07.2009;
- 17.01.2014 переведено до Цеху ремонту агломераційного обладнання слюсарем-ремонтником з ремонту металургійного обладнання ділянки №1 з ремонту металургійного обладнання 6 розряду, розпорядження № 1263 від 16.01.2014;
- 30.06.2015 звільнено за переведенням до ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», пункт 5 статті 36 КЗпП України, розпорядження №2657 від 30.06.2015;
- 01.07.2015 прийнято у цех ремонтно агломераційного обладнання слюсарем-ремонтником 6 розряду, ділянка №1 з ремонту металургійного обладнання слюсарем-ремонтником 6 розряду дільниця №1 з ремонту металургійного обладнання за переведенням з ПАТ «ММК ім. Ілліча», до ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», розпорядження №1603 від 01.07.2015;
- 06.03.2020 переведено у цех ремонту агломераційного виробництва, дільниця №1 з ремонту металургійного устаткування слюсар-ремонтник 6 розряду, розпорядження №4708 від 06.03.2020.
Випискою з індивідуальних відомостей про застраховану особу на ОСОБА_1 , форми ОК-5, що сформована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, підтверджено, що за період з 2000 року по січень 2022, позивач має облікований спеціальний стаж за кодами ЗПЗ013А1, ЗПЗ013Б1.
Суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт.
За результатом дослідження матеріалів справи та наданих сторонами доказів, суд констатує, що з оскаржуваного рішення неможливо встановити, які періоди зараховано або не зараховано до пільгового стажу роботи позивача. 
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №057050010522 від 06.09.2022 не містить жодного визначення зарахованих або не зарахованих періодів, нормативного обґрунтування, підстав зарахування або не зарахування періодів пільгового стажу роботи позивача. 
Відтак, відсутність в оскаржуваному рішенні розрахунку періодів та мотивів прийняття такого рішення позбавляє суд можливості перевірити його на відповідність пенсійному законодавству України. 
Вказане дає підстави констатувати, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №057050010522 від 06.09.2022 не відповідає принципам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України та підлягає скасуванню.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності  зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 31.08.2022 з урахування висновків суду, викладених у цьому рішенні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у справі № 200/4696/22 – залишити без змін
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 квітня 2023 року.

Судді                                                                                                  А.В. Гайдар
                                                                                                        І.В.Геращенко
                                                                                                       Е.Г. Казначеєв