Справа № 742/256/23 	Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н. В. 	
Провадження № 33/4823/320/23 	  	
Категорія - - ст.122-4, ст.124 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Карпенка В.К., представника потерпілої - Рябка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Карпенка В.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2023 року, 
          В С Т А Н О В И В :
Цією постановою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Місцевим судом встановлено, що 02 січня 2023 року о 17:38 год., у м. Прилуки, Чернігівської області, по вул. Київській, 220, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв, чим порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.
Крім того, 02 січня 2023 року о 17 год. 38 хв., у м. Прилуки, по вул. Київській, 220, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п.«а» п.2.10 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Карпенко В.К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного ознак даних адміністративних правопорушень. В обґрунтування скарги посилався на відсутність доказів причетності ОСОБА_1 до скоєння адміністративних правопорушень, як і доказів керування його підзахисним автомобілем марки ВАЗ 2108 02 січня 2023 року. Зазначив, що місцевим судом було з власної ініціативи допитано інспектора поліції ОСОБА_3 . Вказав на недопустимість як доказу - відеозапису, наданого інспектором поліції та потерпілою ОСОБА_4 , оскільки інформація про такі відеозаписи не зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, наданий інспектором поліції відеозапис є недопустимим доказом, через відсутність на ньому доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та доказів причетності його до скоєння ДТП. Зазначив, що складені працівником поліції протоколи не відповідають положенням ст.256 КУпАП. Вказав, що переглянуте відео з камер спостережень військової адміністрації, надане свідком ОСОБА_4 , є змонтованим, з нього не вбачається ні номерний знак авто, і неможливо встановити особу водія. 
  В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Карпенка В.К., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; представника потерпілої Рябка С.О., який просив постанову місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.   

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.          

Також, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №065866 від 02.01.2023, ОСОБА_1 , 02 січня 2023 року о 17 год. 38 хв., у м. Прилуки, Чернігівської області по вул. Київській, 220, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв, чим порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (а.с.2).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №065865 від 02.01.2023, ОСОБА_1 , 02 січня 2023 року о 17 год. 38 хв., у м. Прилуки, по вул. Київській, 220, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п.«а» п.2.10 Правил дорожнього руху (а.с.30).
Отже, протоколи про адміністративне правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одними з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.
Згідно вказаних протоколів, ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису відмовився.

Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом пункту 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Проте, вищевказаних правил ОСОБА_1 не дотримався, в результаті чого трапилась дорожньо-транспортна пригода.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.
Факт вчинення ДТП та залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди підтверджується наступним.

Свідок ОСОБА_5 у суді першої інстанції показала, що була на чергуванні в «Пункті незламності» Прилуцької військової адміністрації (вул. Київська, 220), перебувала на першому поверсі. Близько 17 год. 30 хв. до будинку, а саме майже до східців, під`їхав на авто ОСОБА_1 та зайшов у приміщення. Останній поводив себе неадекватно, кричав, від нього відчувався запах алкоголю. Вийшов на вулицю, сів у авто та на високій швидкості почав здавати назад. Один раз здав, побачивши, що він не може виїхати, проїхав уперед та знову на великій швидкості здав назад. Через вікно було видно та чутно звук від зіткнення його авто з іншим. Йому телефонували, проте він не відповідав, а згодом додзвонились та попросили повернутись на місце події. Через деякий час, коли вже були працівники поліції, він повернувся, потім утік, потім знову повернувся, був дуже схвильований, від нього відчувався запах алкоголю. Спочатку вказував, що він не причетний до ДТП, згодом підтвердив, що допустив зіткнення, говорив, що не потрібно було викликати поліцію, могли б і без них домовиться. Відмовився і від дачі пояснень, і від надання документів працівникам поліції.

Допитана в суді першої інстанції ОСОБА_4 показала, що 02 січня 2023 року перебувала на чергуванні в «Пункті незламності» Прилуцької військової адміністрації (вул. Київська, 220). Близько 17 год. 30 хв. під`їхало авто ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , з якого вийшов ОСОБА_1 . Під`їхав на авто прямо до східців. Він зайшов у приміщення, вів себе дуже зухвало, від нього відчувався запах алкоголю. Потім вийшов з будинку та сів в авто. Почав різко здійснювати рух назад. На стоянці поблизу адміністрації стояло її авто Ауді А6. Їхав дуже різко та швидко, не розрахував швидкість і відстань, та вдарив її авто в праве крило, потім спробував здати вперед і знову вдаряє її авто. Різко здав назад та втік з місця події. Вона йому почала телефонувати та просити повернутись. Проте він не відповідав. Потім викликали поліцію. Коли приїхали працівники поліції, вони почали складати протоколи, опитувати свідків, оглянули відео з камер спостережень. Потім ОСОБА_1 повернувся, пропонував їй виправити ситуацію. Наступного дня ОСОБА_1 написав смс-повідомлення, в якому вибачився та пообіцяв відшкодувати збитки. Проте до даного часу завдані збитки так і не відшкодовані. 

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- схемою місця ДТП від 02.01.2023, відповідно до якої було зафіксовано сліди дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в м. Прилуки по вул. Київській, 220 та механічні пошкодження транспортного засобу марки Ауді А6;
- письмовими пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до яких останні вказали, що саме ОСОБА_1 02 січня 2023 року керуючи автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем AUDI A6, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП. 

Письмові пояснення вищевказаних свідків є послідовними та незмінними і повністю узгоджуються між собою й поясненнями наданими ними в суді першої інстанції, сумнівів у їх достовірності не виникає.

Крім того, обставини, викладені у протоколах та показаннях свідків, повністю підтверджуються відеозаписом, наданим Прилуцьким РВ поліції ГУНП в Чернігівській області та відеозаписом з камери спостереження Прилуцької військової адміністрації.

Так, під час розгляду справи не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що працівники поліції були упереджені під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, при відібранні пояснень від свідків та складанні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, а також що у поліцейських були підстави для фальсифікації протоколу чи інших процесуальних документів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вищевказаних осіб: поліцейських та потерпілої у результатах розгляду справи.

Отже, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням ПДР водієм ОСОБА_1 та відповідно пошкодженням транспортного засобу. Погоджується суд апеляційної інстанції із висновком суду про те, що ОСОБА_1 будучи причетним до вказаного ДТП, залишив місце події.

Процесуальні порушення при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення, про які вказує захисник, не є істотними та такими, які б давали підстави для скасування судового рішення. Більше того, вони не є такими, які вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому правопорушень і, на думку апеляційного суду, не вплинули в даному випадку на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відтак, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення шляхом закриття провадження у справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
                                        
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст.122-4 КУпАП, яка є найбільш суворою.

За таких підстав, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.     

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Карпенка В.К. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Заболотний