Справа № 345/4347/22 
Провадження № 22-ц/4808/452/23 
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І. 
Суддя-доповідач Василишин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача                Василишин Л.В.,
суддів:                        Фединяка В.Д., Максюти І.О.,
секретаря                        Кузів А.В.
за участю                         апелянта ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 – адвоката Круця Володимира Мироновича на заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Кардаш О.І. в м. Калуші, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2022 року адвокат Круць В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 квітня 2013 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення, яким розірвано шлюб між сторонами та залишено дочку на виховання відповідачки.
02 лютого 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідачки аліментів на дочку ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно. 28 вересня 2020 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області збільшив розмір аліментів, стягуваних із позивача до 1800 грн.
Протягом усього часу проживання дочки із відповідачкою, ОСОБА_1 сплачував аліменти у встановленому судом розмірі.
Починаючи з квітня 2022 року дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні, а тому представник позивача вважає, що подальше стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 є безпідставним.
Враховуючи викладене, представник позивача просив припинити стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 .
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області своїм рішенням від 16 лютого 2023 року задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 .
Припинив стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати набрання законної сили рішенням суду.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що дочка сторін по справі проживає із позивачем та перебуває на його утриманні, а тому наявні підстави для припинення примусового стягнення із нього аліментів. 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
Представник ОСОБА_1 – адвокат Круць В.М. на рішення суду в частині визначення дати припинення стягнення аліментів подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи просив рішення суду змінити та викласти його резолютивну частину у такій редакції: «позов задовольнити, припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2020 року у справі № 345/2615/20, починаючи з квітня 2022 року».
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі близько 20000 грн, яка утворилася за час проживання дитини із ним. Стягнення вказаної суми заборгованості із позивача є безпідставним та суперечить суті і правовій природі інституту аліментів на дитину.
Представник апелянта вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що починаючи з квітня 2022 року неповнолітня ОСОБА_3 фактично проживає з позивачем і перебуває на його утриманні, повинен був припинити стягнення аліментів із останнього саме з цієї дати, незважаючи навіть на той факт, що у позовній заяві ними було заявлено вимогу про припинення стягнення аліментів без посилання на таку дату. 
В іншій частині рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року не оскаржується, а тому в силу вимог статті 367 ЦПК України не переглядається.
Позиція інших учасників справи
Відповідачка своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Заяви (клопотання) учасників справи
У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку. Однак конверт із судовою повісткою повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
За таких обставин, враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Позивач та відповідачка є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області своїм рішенням від 22 квітня 2013 року розірвав. Дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив на вихованні відповідачки (а.с. 4).
28 вересня 2020 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області збільшив розмір аліментів та ухвалив стягувати із ОСОБА_1 аліменти на користь дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я ОСОБА_2 .
Виконавчий лист № 344/17988/2014, виданий на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2015 року про стягнення аліментів відкликав.
Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 1776,79 грн (а.с. 6-11).
Згідно із квитанціями, ОСОБА_1 оплачував аліменти на рахунок ОСОБА_2 у сумі по 1800 грн у березні, квітні, травні та липні 2022 року (а.с. 12).
Згідно із довідкою, виданою виконавчим комітетом Букачівської селищної ради 21 червня 2022 року № 659, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09 квітня 2022 року і на час видачі довідки проживає із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 і перебуває на його повному утриманні (а.с. 14).
Відповідно до довідки, виданої Букачівським ліцеєм Букачівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області 26 травня 2022 року № 76, ОСОБА_3 дійсно навчається у 9 класі вказаного навчального закладу з 01 вересня 2022 року (а.с. 15).
18 жовтня 2022 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Букачівської об`єднаної територіальної громади, Служба у справах дітей та сім`ї Букачівської селищної ради про визначення місця проживання дитини – ОСОБА_3 з батьком (а.с. 16-21).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Вислухавши доповідь судді, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 
Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
Звертаючись до суду із позовом, представник ОСОБА_1 просив припинити стягнення аліментів з останнього на користь відповідачки на дочку ОСОБА_3 . При цьому, за змістом позовних вимог, ОСОБА_1 не заявляв вимог щодо періоду припинення стягнення аліментів і такі обставини не були предметом дослідження суду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги представника ОСОБА_1 діяв в межах наданих йому процесуальним законом повноважень та заявлених позовних вимог, а тому дійшов правильного висновку про припинення стягнення аліментів з позивача з дати набрання законної сили відповідним рішенням суду. Вказане свідчить про дотримання судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення принципу диспозитивності, який полягає у неможливості розгляду судом тих питань, про які учасники справи не просять. При цьому під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції такі обставини не можуть бути враховані, оскільки в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 374, 375,381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Круця Володимира Мироновича залишити без задоволення.
Заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року залишити без змін.        
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 10 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач:                                                                Л.В. Василишин 
Судді:                                                                                В.Д. Фединяк 
       І.О. Максюта