Справа № 363/322/23                                                                                Суддя в суді першої інст. - Дьоміна О.П.
Провадження № 33/824/2263/2023                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
     08 травня 2023 року                                                                                          м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
особи, 
яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 ,
захисника - Росинець О.В., 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В:
            Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 06.01.2023 о 17 год. 45 хв. в Київській області в с. Хотянівка по вул. Валова, буд. 4-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN», д/н НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, відсутність реакції зіниць очей на світло). Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 1, висновок №181. Зазначеними діями водій порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
            Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2023  року ОСОБА_1   визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
Зазначає, що постанова судді є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду, що повинно потягнути за собою його недійсність. Зазначає, що спілкування відбувалося в зимовий період за низької температури, в темну пору доби на відкритій місцевості, а тому працівник поліції фізично не мав змоги встановити зміни в кольорі шкіряного покриття обличчя ОСОБА_1 та зіниці очей останнього. 
Також вказує, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням відповідних інструкцій, оскільки неможливо зробити висновок хто саме проводив огляд; забір матеріалів проводив поліцейський; невідомо який експрес-тест використовувався для встановлення факту, термін його придатності, відсоток похибки;, біоматеріал відібрано з явним порушенням; лікар не спілкувався з водієм, не перевірив чи орієнтується той у просторі. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
            - даними протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №079543від 06.01.2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; (а. с. 2),
            - висновком КНП «Вишгородська центральна районна лікарня» за №181 від 06.01.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 06.01.2023 року о 18 год. 20 хв. перебуває в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін)(а.с. 4);

            відеозаписом з нагрудної камери поліцейський, на якому зафіксовано відображені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини(а.с. 5)

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
            Доводи апеляційної скарги захисника, за яких він вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі і ті, на які захисник вказує в поданій апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та оцінені судом першої інстанції, проте не знайшли свого підтвердження в ході розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд.
            Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок направлення водія на огляд, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження вказують на те, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 266 КПК України та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року.
            Апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про те, що висновок лікаря, який зроблено на підставі експрес-тесту, з численними порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій", оскільки переконливих підстав вважати недопустимим цей висновок з підстав порушення порядку виявлення ознак сп`яніння, апелянтом не наведено.
            При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що у графі "пояснення особи" ОСОБА_1 власноручно зазначив про те, що вживав амфетамін.
            Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
           Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 березня 2023  рокущодо ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко