ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

8 червня 2023 року                                                                                   
м. Чернівці
справа № 727/4912/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Одинака О. О. 
суддів Лисака І. Н., Половінкіної Н. Ю.
секретар Скулеба А. І.

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

відповідач  ОСОБА_1  

апеляційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 березня 2023 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Гавалешко П. С.
ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2022 року Приватне акціонерне товариство « Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просив стягнути на його користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 559 гривень 14 копійок.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 23 грудня 2019 року на вулиці Героїв Майдану в місті Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Dodge», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 727/13199/19 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група» згідно з договором добровільного страхування транспортних засобів № 28-0301-00327/00009 від 17 вересня 2019 року.
26 грудня 2019 року власник автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до ПРАТ «СК «Українська страхова група»» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було визнано страховим випадком, у зв`язку з чим ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату суми страхового відшкодування на рахунок власника автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 154 599 гривень 14 копійок.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Dodge», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПРАТ «СГ «ТАС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5139980, у зв`язку з чим ПРАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом № АО5139980 на користь ПРАТ «СК «Українська страхова група»» в розмірі 100 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 117991 від 14 серпня 2020 року.
Ліміт цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, відповідно до умов полісу АО5139980 становить 100 000 гривень, а сума франшизи становить 0 гривень.
Таким чином, відповідач повинен здійснити відшкодування позивачу завданих збитків, що перевищує ліміт полісу, в розмірі 54 559 гривень 14 копійок.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 березня 2023 року позов ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 54 559 гривень 14 копійок.
Рішення  суду  першої  інстанції  мотивоване  тим,  що правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. 
Враховуючи те, що відповідно до умов полісу АО5139980 ліміт цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, становив 100 000 гривень, відповідач повинен здійснити відшкодування позивачу завданих йому збитків, що перевищує ліміт полісу, в розмірі 54 559 гривень 14 копійок.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє  ОСОБА_2 , просить  рішення  суду  першої  інстанції скасувати  та  відмовити у задоволенні позову в  повному  обсязі. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Розмір відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП у розмірі 154 599 гривень 14 копійок не відповідає фактичному розміру завданих збитків, спричинених внаслідок такого ДТП.
Звіт про оцінку вартості матеріального збитку носить інформаційний характер та є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а тому не може братись судом до уваги як платіжний документ, що підтверджує факт здійснення позивачем такої виплати.
Оскільки потерпілій особі позивачем була відшкодована шкода у розмірі 154 599 гривень 14 копійок, що перевищує вартість відновлювального ремонту, зазначеного у звіті про оцінку вартості матеріального збитку від 28 грудня 2020 року, вказане свідчить про те, що позивач вийшов за межі своїх повноважень.
Потерпіла особа не зверталась до ОСОБА_1 за відшкодуванням різниці суми завданого збитку, а рішення позивача про відшкодування шкоди, що перевищує ліміт виплати, є безпідставним та необґрунтованим.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Учасники справи не подавали відзив на апеляційну скаргу.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
23 грудня 2019 року на вулиці Героїв Майдану в місті Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Dodge», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 727/13199/19 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda» ТзОВ «Кроноспан УА», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група» згідно з договором добровільного страхування транспортних засобів № 28-0301-00327/00009 від 17 вересня 2019 року.
Згідно з пунктом 4.1 вказаного договору страхова сума встановлюється по кожному виду страхування окремо, визначається за домовленістю між страховиком і страхувальником при укладанні договору та зазначається в частині 1 договору.
В додатку № 1 до договору добровільного страхування вказано, що страхова сума автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 379 000 гривень, дійсна вартість вказаного транспортного засобу становить 379 000 гривень.
Також у зазначеному додатку у розділі «умови страхування» передбачено, що у разі пошкодження вказаного транспортного засобу знос не враховується.
26 грудня 2019 року власник автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до ПРАТ «СК «Українська страхова група»» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було визнано страховим випадком, у зв`язку з чим ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату суми страхового відшкодування на рахунок власника автомобіля марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 154 599 гривень 14 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 13570 від 26 травня 2020 року.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Dodge», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПРАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5139980, у зв`язку з чим ПРАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом № АО5139980 на користь ПРАТ «СК «Українська страхова група»» в розмірі 100000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 117991 від 14 серпня 2020 року.
Ліміт цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, відповідно до умов полісу АО5139980 становить 100000 грн., а сума франшизи становить 0 гривень (а.с.5-28). 
Згідно з звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-200121-192957 від 28 лютого 2020 року, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу складників транспортного засобу становить 114 812 гривень 08 копійок, вартість відновлювального ремонту становить 154 559 гривень 14 копійок, ринкова вартість автомобіля становить 248 542 гривні 73 копійки (а.с. 18-20).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.
У цій справі ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група» порушує питання про стягнення з відповідача у порядку регресу грошових коштів сумі 54 559 гривень 14 копійок, які були виплачені ним як страхове відшкодування.
За змістом статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.
Згідно з положеннями статті 999 Цивільного кодексу України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Видами добровільного страхування можуть бути:
6) страхування наземного транспорту (крім залізничного)."
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 7 вказаного Закону:
"В Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування:
9) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів."
Відповідно до частини 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері  обов`язкового    страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про  страхування", цим та іншими законами України   і нормативно-правовими  актами,  прийнятими  відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення  інших  актів цивільного законодавства України,  то застосовуються норми цього Закону."
Таким чином, відповідно до ст.5, п.6 ч.4 ст.6 та п.9 ч.1 ст.7 Закону України "Про страхування" добровільне страхування наземного транспорту та обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є двома абсолютно різними видами страхування.
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.
Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.
Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (частини перша, друга й четверта статті 9 Закону України «Про страхування»).
При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом (частина п`ятнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Отже визначена сторонами у договорі добровільного страхування транспортних засобів № 28-0301-00327/00009 від 17 вересня 2019 року страхова сума у розмірі 379 000 гривень встановлює межі, відповідно до яких страховик визначає розмір страхового відшкодування. При цьому розмір страхової суми при страхуванні майна визначається сторонами в межах вартості майна, якщо інше не передбачено, зокрема, домовленістю сторін.
Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування (частини шістнадцята та сімнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у  передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів передбачених статтею 993 ЦК України відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 18 травня 2022 року у справі № 442/2458/19 від 05 квітня 2018 року у справі № 910/3165/17 та від 01 лютого у справі № 910/22886/16.
У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2018 року у справі № 910/3165/17 зазначено, що статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.
Разом з тим, частина 1 статті 993 Цивільного кодексу України та стаття 27 Закону України "Про страхування" передбачають, що страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги саме яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а не право вимоги саме в розмірі виплаченого страхового відшкодування.  
Вказівка "у межах витрат", означає, що загальна сума вимоги, яка заявлена страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не може перевищувати суму, яка ним реально сплачена.
Вказівка про те, що до такого страховика переходить право вимоги саме яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а не право вимоги саме в розмірі виплаченого страхового відшкодування, служить засобом убезпечення особи, до якої пред`являється вимога, від включення страховиком та страхувальником за договором добровільного майнового страхування до такої вимоги зайвих, необґрунтованих та завищених витрат.  
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2018 року у справі № 910/32720/15.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено те, що ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування ТзОВ «Кроноспан УА» шляхом перерахування коштів на його рахунок, а тому до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах фактичних витрат. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації.
Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність винної на момент настання ДТП особи ОСОБА_1 була застрахована у ПРАТ «СГ «ТАС», яке сплатило відшкодувало страхове відшкодування у межах ліміту за полісом № АО5139980 в розмірі 100000 гривень, і невідшкодованими залишилися 54 559 гривень 14 копійок, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про стягнення цих коштів з відповідача на користь позивача.
Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі № 442/2458/19.
Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що розмір відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП у розмірі 154 559 гривень 14 копійок не відповідає фактичному розміру завданих збитків, спричинених внаслідок такого ДТП, враховуючи те, що звітом від 28 лютого 2020 року визначено, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу складників транспортного засобу становить 114 812 гривень 08 копійок.
Як вже було встановлено апеляційним судом, в додатку № 1 до договору добровільного страхування транспортних засобів № 28-0301-00327/00009 від 17 вересня 2019 року вказано, що у разі пошкодження вказаного транспортного засобу фізичний знос складників транспортного засобу не враховується.
У постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 910/22886/16 зазначено правовий висновок, в якому вказано, що згідно з частиною 1 статті 6 та частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» добровільне страхування, в т.ч. наземного транспорту, - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування  відповідно до законодавства.
За таких обставин, розмір страхового відшкодування, його складові та порядок обрахування встановлюються повністю на розсуд сторін такого договору.
Отже сторонами договору добровільного страхування транспортних засобів № 28-0301-00327/00009 від 17 вересня 2019 року було погоджено його умови, в тому числі і щодо виплати страховиком страхувальнику відшкодування у разі пошкодження його транспортного засобу без урахування фізичного зносу складників транспортного засобу, що за звітом від 28 лютого 2020 року становить 154 559 гривень 14 копійок.
Відповідач не довів належними та допустимими доказами той факт, що розмір матеріальних збитків, визначений страховиком, не відповідає дійсним збиткам, питання про призначення відповідної експертизи під час розгляду справи він не порушував. 
З наведених вище підстав апеляційний суд не бере до уваги і аргумент апеляційної скарги про те, що відшкодовуючи потерпілій особі шкоду у розмірі 154 599 гривень 14 копійок, що перевищує вартість відновлювального ремонту, зазначеного у звіті про оцінку вартості матеріального збитку від 28 грудня 2020 року, позивач вийшов за межі своїх повноважень.
Також помилковим є твердження апелянта про те, що оскільки полісом № АО5139980 передбачено ліміт цивільно-правової відповідальності у розмірі 100000 гривень, відшкодування відповідачем завданих позивачу збитків, який перевищує вказаний ліміт, є необґрунтованим.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у відповідності до вимог закону було виплачено потерпілій особі страхове відшкодування в межах ліміту, передбаченого умовами укладеного між ними договору добровільного страхування транспортних засобів № 28-0301-00327/00009 від 17 вересня 2019 року, а не згідно з лімітом передбаченим полісом № АО5139980, як помилково вважав  ОСОБА_1 .
Враховуючи те, що фактичний розмір завданої потерпілій особі шкоди становить 154 599 гривень 14 копійок, а страхова виплата становила 100000 гривень, ОСОБА_1 як завдавач шкоди зобов`язаний сплатити ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», яке набуло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах фактичних витрат, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 54 559 гривень 14 копійок.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,381,382 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 08 червня 2023 року.
Головуючий                                                 Олександр ОДИНАК 

Судді:                                                          Ігор ЛИСАК

                                                               Наталія ПОЛОВІНКІНА