УХВАЛА

23 травня 2023 року 
м. Київ

справа №300/4175/21
адміністративне провадження № К/990/12247/23  

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Данилевич Н.А.,
суддів: Шевцової Н.В.,  Мацедонської В.Е., 

перевіривши касаційну скаргу адвоката Либовки Анни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №300/4175/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів та поновлення на роботі,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернулись до суду з позовом, в якому просили:
- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту кіберполіції НПУ від 01 липня 2021 року №100 о/с в частині накладення на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту кіберполіції НПУ від 07 червня 2021 року №134 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у частині накладення на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу протидії кіберзлочинам у ВПК в Івано-Франківській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України;
- поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора відділу протидії кіберзлочинам у ВПК в Івано-Франківській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України;
- стягнути з Департаменту кіберполіції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення і до дня ухвалення судом рішення про поновлення позивачів на раніше займаних посадах.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, позивачами подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 03 травня 2022 року, від 11 липня 2022 року, від 08 березня 2023 року та від 05 квітня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуті особі, яка їх подала. 
До Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Либовки Анни Володимирівни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №300/4175/21.
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, заявнику необхідно було подати заяву із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.
На виконання вимоги ухвали Верховного Суду, скаржник засобами поштового зв`язку 05 травня 2023 року надіслала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка надійшла до Верховного Суду 09 травня 2023 року.
В цій заяві представник позивачів зазначила, що вперше касаційну скаргу було подано до суду касаційної інстанції з дотриманням встановленого законом строку на касаційне оскарження. Проте ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2022 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, роз`яснивши, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду. Вказану ухвалу отримано скаржниками 10 травня 2022 року. Вдруге подану касаційну скаргу ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2022 року касаційну скаргу було також повернуто скаржнику з тих самих підстав. Вказану ухвалу отримано скаржниками 18 липня 2022 року. Втретє касаційну скаргу подано 24 січня 2023 року, проте ухвалою її залишено без руху. Залишення касаційної скарги без руху ухвалою від 08 лютого 2023 року зумовлене, зокрема, неповажністю пропуску строку на касаційне оскарження, однак у скаржників були об`єктивні та поважні причини, які перешкоджали поданню касаційної скарги у строк, встановлений законодавством.
Представник позивачів звертає увагу, що один зі скаржників - ОСОБА_1 бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів у м. Авдіївці Донецької області з 27 березня 2022 року по теперішній час.
Перебування скаржника у районі ведення бойових дій унеможливило безперешкодне спілкування із представником, у зв`язку з чим дію договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 не було продовжено у встановлений вказаним договором строк.
Враховуючи те, що первинну касаційну скаргу адвокат подавала в інтересах обох скаржників, то неможливість діяти в інтересах ОСОБА_1 зумовила пропуск строку звернення до суду.
Перевіривши доводи заявника касаційної скарги щодо пропущеного строку Верховний Суд зазначає наступне. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Предметом касаційного оскарження в даній справі є рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №300/4175/21.
Касаційну скаргу подано вп`яте засобами поштового зв`язку 05 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Ухвалами Верховного Суду від 03 травня 2022 року, від 11 липня 2022 року, від 08 березня 2023 року та від 05 квітня 2023 року касаційні скарги позивачів повернуті на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки у касаційних скаргах не були викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Колегія суддів звертає увагу, що останні три касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписані їх представником - адвокатом Либовкою Анною Володимирівною. Водночас, в поданій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження повторно не викладені обставини щодо неможливості оформити саме нею касаційні скарги в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог КАС України. 
Крім того, згідно з відомостями КП «Діловодство спеціалізованого суду» представник позивачів неодноразово зверталася до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами саме у період запровадження воєнного стану та перебування, як зазначає представник, ОСОБА_1 з 27 березня 2022 року по теперішній час в зоні бойових дій. Тому посилання на вказані обставини спростовується фактом неодноразового звернення представника позивачів з касаційними скаргами у зазначений період, а отже не є поважними підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.
Статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.
Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з діями заявника щодо належного оформлення касаційної скарги протягом тривалого періоду.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Суд наголошує, що подання касаційної скарги через 1 рік після ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Отже, враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інші підстави для поновлення строку скаржником не зазначені.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Либовки Анни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №300/4175/21.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Либовки Анни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №300/4175/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Департаменту кіберполіції Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів та поновлення на роботі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Н.А. Данилевич Н.В. Шевцова 	
                                                                                                        В.Е. Мацедонська