ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4807/23 Справа № 212/5119/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 212/5119/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Хейло Я.В.,
суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,
секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.,
сторони:
позивач:  ОСОБА_1 ,
відповідач: Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи Міністерства оборони України на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Міністерство Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, яке постановлено суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

       У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Міністерство Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення.
Посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що з 2000 року вона проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки вони з ОСОБА_2 були офіційно не одружені, то діти були зареєстровані на її прізвище, однак по батькові вказане ім`я біологічного батька. 
ОСОБА_2 своїх дітей визнав, опікувався ними, матеріально підтримував, тобто виконував всі батьківські обов`язки. 17.09.2016 року ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 одружились. Також ОСОБА_2 хотів змінити прізвища батька в свідоцтвах про народження дочок, однак не встиг цього зробити. Також, при оформленні свого військового квитка в графі діти вказав своїх дочок. ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходячись в лавах ЗСУ помер. Після його смерті у дітей виникло право на прийняття спадщини, а також на отримання тих чи інших пільг в установленому законом порядку, а тому виникла необхідність встановити, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Міністерство Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено частково.
Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у частині встановлення факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

Міністерство оборони України вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 належать до юрисдикції адміністративних судів та мають розглядатись у порядку адміністративного судочинства .
Вказує, що предметом доказування у справі є наявність або відсутність кровного споріднення, а отже, отримання доказів наявності або відсутності споріднення можливо тільки за допомогою молекулярно-генетичної експертизи.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
       У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її представник – адвокат Мотрук В.І. проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити, рішення суду залишити без змін.
Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.
Від відповідача Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність
Представник Міністерства оборони України надав клопотання про перенесення розгляду справи а іншу дату, у зв`язку з перебуванням представника ОСОБА_5 у відпустці.
Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис №44 від 16 січня 2003 року.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 березня 2008 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської, матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис №532 від 30 травня 2006 року.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30 травня 2006 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської, матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_6 .
17 вересня 2016 року ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис №583.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, реєстрація актового запису про смерть ІНФОРМАЦІЯ_10 за № 00143925426.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу третьої особи Міністерства оборони України – задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року – скасувати та провадження у справі закрити.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з наявності підстав для встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд першої інстанції враховуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент розгляду справи досягла повноліття, вважав, що вона може самостійно звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. 
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Статтею 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
 
Вивчивши матеріали цієї справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
 
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється у порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У статті 1 цього Закону визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність ( функція ) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу у суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі ( смерті ) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах першому-третьому пункту другого статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті ), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Відповідно до цього Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі ( смерті ) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала у період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце у період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі ( смерті ) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
За вимогами пункту десятого Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого ( померлого ), яким призначається та виплачується одноразова гро-шова допомога, подають за місцем проходження служби ( зборів ) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів ( далі - уповноважений орган ), такі документи:
-заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
-витяг з наказу про виключення загиблого ( померлого ) військовослуж-бовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини ( підрозділу, органу );
-витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
-документа, що свідчить про причини та обставини загибелі ( смерті ) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
-свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
-свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиб-лого (померлого);
-свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині ( чоловікові );
- документів ( відповідних сторінок за наявності ), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове прожи-вання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я, по батькові ( за наявності ) особи, до яких внесені відомості про реєстрацію місця проживан-ня, та довідку про реєстрацію місця проживання ( у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені );
-свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
-документа, що посвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів ( для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку у паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою;
-рішення районної, районної у м.м. Києві та Севастополі держадміністра-ції, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною - сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування ( у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
-рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджува-тиме факт перебування заявника на утриманні загиблого ( померлого ) ( надають особи, які не були членами сім`ї загиблого ( померлого ), але перебували на його утриманні;
-постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті ( контузії, травми або каліцтва ), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого ( померлого ), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
Частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, у яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних ( або перевірочних ) та спеціальних зборів - військовозобов`язани-ми, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до пунктів дванадцятого, тринадцятого Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійсню-ється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійс-нюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та право-охоронними органами, у яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями навчальних ( або перевірочних ) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами ( далі - розпорядник бюджетних коштів ).
Керівник уповноваженого органу у 15-денний строк з дня реєстрації усіх документів подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені у пунктах десятому та одинадцятому цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження усіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання ( у разі, коли документи подано не у повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачене право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини першої статті 19КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів індивідуальної дії ), дій чи бездіяльності ( пункт перший частини першої цієї статті ).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійс-ненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень ( пункт сьомий частини першої статті 4 КАС України ).
Міністерство оборони України ( його місцеві органи ) є спеціально уповно-важеним суб`єктом на вирішення питань із матеріальних виплат та гарантій, пе-редбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, які має на меті отримати заявниця ОСОБА_7 у разі встановлення факту, що вона є членом сім`ї військового ОСОБА_8 , з огляду на його загибель ( смерть ) під час участі у бойових діях, боях за Батьківщину через збройну агресію російської федерації.
У справі № 287/167/18-ц ( провадження № 14-505цс19 ), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах тридцять третьому - тридцять п`ятому зазначеної постанови від 30 січня 2020 року вказала: «Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто, суддя повинен перевірити, чи може узагалі ця заява розглядатися у судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу уже відкрито, - закриває провадження у ній».
Визначаючи чи пов`язується із встановленням зазначених у цій справі фактів виникнення у заявниці певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників ( цивільні відносини ). Тобто цивільними відносинами є відносини, які відповідають наведеним критеріям.
Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори ( розгляду заяви ), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.
Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участі осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме у порядку цивільного судочинства.
Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного із будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. 
За своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Тож у спірних правовідносинах метою звернення заявниці до суду є підтвердження її певного соціального статусу, який має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження і можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення. Убачається недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства.
З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.
За таких обставин необхідно закрити провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Аналогічні висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верхов-ного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19.
Суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права ( частина четверта статті 367 ЦПК України ), а також у разі необхідності урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду.
Пунктом четвертим частини першої статті 373 ЦПК України установлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково. Частинами першою, другою статті 377 цього Кодексу визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчений розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі установлених ним фактичних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність безумовних підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття цивільного провадження у цій справі, оскільки спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 її право, протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу третьої особи Міністерства оборони України - задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року - скасувати.
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Міністерство Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.
Повідомити ОСОБА_1 що розгляд справ такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Роз`яснити ОСОБА_1 її право, протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 05 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: