ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/8858/22 пров. № А/857/4720/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                             Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                  Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.
з участю секретаря судового засідання                                 Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року, ухвалене суддею Желік О. у м. Львові о 13 год. 48 хв. у справі № 380/8858/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                             В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому, з уточненням позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 2509 від 19.11.2021 року «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури», в частині затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача здійснити виплату премії за 2021 рік, з урахуванням права на заробітну плату, відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не порушив процедуру оцінювання та затвердження її результатів, та зважаючи на негативну оцінку за результатами оцінювання правомірно позбавив позивача премії. Водночас, суд першої інстанції зазначив, що позивач не навів обґрунтування протиправності дій відповідача щодо виставлення негативної оцінки за результатами оцінювання роботи позивача за рік чи порушення відповідачем процедури оцінювання. 
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.
У апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що, у пункті 3.7. Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора № 503 від 30.10.2020 року, наведено виключний перелік підстав для позбавлення прокурора премії за рік, серед яких немає такої, як негативна оцінка за результатами оцінювання роботи прокурора за рік. Крім того, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву порушення позивачем у 2021 році  виконавської чи трудової дисципліни, не можуть бути підставою для виставлення позивачу негативної оцінки за результатами роботи за рік, оскільки, позивач у 2021 році не притягався до відповідальності за порушення виконавської чи трудової дисципліни, а, отже, відповідних порушень не допускав. 
З цих підстав, позивач вважає, що оскаржене рішення відповідача є необґрунтованим та протиправним.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач працював на час виникнення спірних правовідносин у Львівській обласній прокуратурі, зокрема, з 28.10.2020 року на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженням слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури.
Наказом Львівської обласної прокуратури від 25.10.2021 року № 2357к визначено провести оцінювання якості роботи прокурорів апарату Львівської обласної прокуратури та окружних прокуратур Львівської обласної прокуратури.
На виконання вимог листа відповідача від 11.11.2021 року № 31/2-1647вих-21, позивач подав звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2021 рік, яку безпосереднім начальником позивача оцінено «негативно».
Наказом відповідача від 19.11.2021 року № 2509к затверджено висновки щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури, в тому числі затверджено негативний висновок оцінювання якості роботи позивача.
03.12.2021 року відповідач прийняв наказ № 2568к «Про виплату премії прокурорам Львівської обласної прокуратури за результатами оцінювання», за винятком позивача.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини 2 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 року № 503 затверджено «Тимчасове положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів» (далі – Положення № 503).
Відповідно до п. 1.2 Положення № 503, преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік проводиться у разі позитивного або задовільного оцінювання їх роботи.
Водночас, пункт 3.7 Положення № 503 регулює ту правову ситуацію, коли виплата нарахованої, відповідно до п. 1.2 премії не виплачується, це, зокрема, прокурорам, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, відстороненим від посад за рішенням суду в межах кримінального провадження або у зв`язку із здійсненням провадження про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
Зважаючи на ці норми, а також те, що нарахування та виплата премії це різні дії, суд вважає безпідставними твердження позивача про те, що пункт 3.7 Положення № 503 містить вичерпний перелік підстав для позбавлення позивача премії, серед яких немає такої, як негативна оцінка за результатами оцінювання роботи прокурора за рік. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що п. 1.2 положення № 503 визначено обов`язкову умову преміювання – позитивне або задовільне оцінювання роботи прокурора, і на час вирішення питання про преміювання позивача ця умова дотримана не була.
Тому, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що вирішуючи питання про преміювання позивача, за відсутності позитивного або задовільного оцінювання роботи позивача,  відповідач діяв правомірно. 
Апеляційний суд також зазначає, що, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до пунктів 2.1 -2.3 Положення № 503, оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік проводиться у листопаді - грудні.
Під час оцінки якості роботи прокурорів ураховується:
1) ефективність виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади;
2) кількість та якість виконаних прокурором завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, наказами та іншими організаційно-розпорядчими документами про розподіл обов`язків між прокурорами у відповідному органі прокуратури (структурному підрозділі);
3) кількість та якість виконання прокурором інших завдань і доручень керівництва;
4) дотримання правил внутрішнього службового розпорядку.
Оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту (згідно з додатком), що складається прокурором, який підлягає оцінюванню, і погоджується його безпосереднім керівником.
Відповідно до пункту 2.4 Положення № 503, за результатами оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку.
Згідно із пунктом 2.7 Положення № 503, звіти про оцінювання якості роботи прокурорів за відповідний рік надаються до кадрового підрозділу для підготовки наказу про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура оцінювання і чи була дотримана процедура його прийняття. Її обсяг і ступінь залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має давати розуміння чому і чим керувався керівник, коли оцінював прокурора, виставляючи певну оцінку, тобто які мотиви ухваленого рішення.
Зокрема, рішення можна вважати вмотивованим, якщо в ньому зазначено обставини, що мають значення для правильного вирішення кожного з перелічених у пункті 2.1 Положення № 503 питань, які мають бути дослідженні в рамках оцінювання прокурора; є посилання на докази, на підставі яких ці обставини встановлено. Таке рішення повинно містити судження керівника щодо ефективності прокурора та якості виконаних завдань, а також дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку.
У спірному ж рішенні керівник не навів належної мотивації з посиланням на докази, які оцінюють роботу позивача негативно, що жодним чином не дає змоги встановити дійсні підстави/мотиви, з яких виходив керівник під час ухвалення такого рішення.
Апеляційний суд, дослідивши звіт про оцінювання якості роботи позивача та висновок щодо оцінювання якості роботи позивача, встановив те, що у звіті про оцінювання якості роботи позивача поставлена оцінка «негативно», а висновок щодо оцінювання якості роботи позивача складається лише із виставленої позивачу оцінки без зазначення мотивів, з яких відповідач виходив при складанні висновку та виставлення оцінки. 
Апеляційний суд встановив те, що ні наказ про затвердження висновку, ні висновок, щодо оцінювання якості роботи позивача, не мають обґрунтування причин (підстав) для їх прийняття та виставлення зазначеної в цих документах оцінки роботи позивача за календарний рік.
Ця обставина свідчить про те, що як висновок, так і наказ про затвердження цього висновку є необґрунтованими, тобто такими, у яких не зазначені мотиви їх прийняття, що є протиправним.
В контексті цих обставин, апеляційний суд зазначає, що необґрунтоване рішення необхідно скасувати, як таке, що не відповідає принципу законності.
При цьому, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву підстави для прийняття висновку щодо оцінювання якості роботи позивача та спірного наказу про затвердження цього висновку, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не вказані у висновку чи спірному наказі, як такі, що є підставами для прийняття цих документів та виставлення позивачу «негативної» оцінки.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що наслідком порушення виконавської чи трудової дисципліни є притягнення працівника до відповідальності.
З огляду на те, що протягом 2021 року позивач до відповідальності не притягався, апеляційний суд вважає безпідставним покликання відповідача на незадовільну виконавську чи трудову дисципліну позивача.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наказ відповідача № 2509 від 19.11.2021 року «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» в частині затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури, є протиправним, а тому його необхідно скасувати.
Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про протиправність наказу, яким негативно оцінено роботу позивача і іншого рішення про оцінку роботи позивача немає, суд вважає, що підстави для зобов`язання відповідача виплатити позивачу премію за 2021 рік відсутні.
Крім того, як йшлося вище, п. 1.2. Положення № 503 передбачає можливість преміювання прокурорів, виключно, у разі позитивного або задовільного оцінювання результатів їх роботи.
Отже, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу премії за 2021 рік, з урахуванням права на заробітну плату, відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру», на думку апеляційного суду, необхідно відмовити. 
Зважаючи на наведені висновки адміністративний позов необхідно задовольнити частково, шляхом скасування спірного наказу.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив в частині позовних вимог судове рішення з порушенням норм матеріального права.
Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги такими, що частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування спірного наказу та прийняти постанову про часткове задоволення позову, шляхом визнання протиправним та скасування наказу № 2509 від 19.11.2021 року «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» в частині затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури Рубцова Володимира Васильовича.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу премії за 2021 рік, з урахуванням права на заробітну плату, відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» суд першої інстанції прийняв вірне рішення про відмову в її задоволенні, а тому в задоволенні апеляційної скарги в цій частині необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року в справі № 380/8858/22, в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Львівської обласної прокуратури № 2509 від 19.11.2021 року «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» щодо затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_1 скасувати та прийняти в цій частині постанову, якою визнати протиправним та скасувати наказ Львівської обласної прокуратури № 2509 від 19.11.2021 року «Про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів Львівської обласної прокуратури» щодо затвердження негативного результату оцінювання якості роботи прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_1 .
У іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року в справі № 380/8858/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 05.05.2023 року