П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/2923/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
05 травня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установа "Бердичівська виправна колонія (№70)" про визнання протиправними дій та постанови, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Державної установа "Бердичівська виправна колонія (№70)", в якому просив суд:
- визнати протиправними дії щодо винесення постанов  Державної  установи «Бердичівська виправна колонія (№70)» від 15.10.2021 про застосування стягнення у вигляді суворої догани та від 18.10.2021 про застосування дисциплінарного стягнення у виді поміщення до канцеру на 14 діб.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
07 квітня 2023 року від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 березня 2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2012 у кримінальній справі №1-7/12 засуджений за ч.3 ст.27, п.п.1,5,6,8,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ст.348 Кримінального кодексу України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
З 13 червня 2013 року ОСОБА_1 відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Державній установі «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» (далі - ДУ "БВК №70").
Сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року о 15 год. 30 хв. разом з юрисконсультом ДУ "БВК №70" Дмитром Поперечним приймали участь у судовому засіданні Сьомого апеляційного адміністративного суду в режимі відеоконференції.
У свою чергу юрисконсультом ДУ "БВК №70" Дмитром Поперечним 06.10.2021 складено доповідну записку на ім`я начальника ДУ "БВК №70", в якій зазначено, що 06 жовтня 2021 року о 15 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_1 знаходився в приміщенні для проведення відеоконференції з судом, де в грубій нетактовній формі висловлювався до представників адміністрації установи, чим принижував людську гідність та провокував конфлікт (а.с. 36).
Окрім того, вказана інформація, міститься у 4-х рапортах аналогічного змісту щодо грубої та нетактовної поведінки засудженого ОСОБА_1 від 06.10.2021, за підписами посадових осіб ДУ "БВК №70" .
Відповідно до акта від 11.10.2021 засудженому ОСОБА_1 доведено до відома інформацію про те що 12.10.2021 о 09 год. 00 хв. в приміщенні кабінету начальника колонії буде проведено засідання дисциплінарної комісії установи на якій буде розглянуто питання про можливість (доцільність) застосування до нього одного із стягнень передбачених ст. 132 КВК України за результатами проведеної перевірки по факту вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає в тому що 06.10.2021 о 15.30 год. засуджений ОСОБА_1 , порушив встановлені обов`язки засудженого, правила взаємовідносин із персоналом установи та правила поведінки засуджених .
Від підпису про ознайомлення в розписці засуджений ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі та заявив усне клопотання про перенесення засідання комісії на 3 доби, з метою залучення адвоката, що підтверджується його поясненням (а.с.67-68, 68 зворот, 86).
Окрім того 11.10.2021 позивач подав на ім"я начальника ДУ "БВК №70" письмові пояснення щодо подій які відбувалися 06.10.2021 під час, до та після судового засідання Сьомого апеляційного адміністративного суду в режимі відеоконференції .
За результатами засідання дисциплінарної комісії, оформленого протоколом №76 від 15.10.2021, дисциплінарна комісія вирішила засудженого ОСОБА_1 за порушення правил поведінки притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани .
З копією рішення про застосування дисциплінарного стягнення та порядок його оскарження у встановленому законом порядку позивача ознайомлено 15.10.2021, про що свідчить його особистий підпис на виписці з протоколу №76 від 15.10.2021 засідання дисциплінарної комісії (а.с. 41, 67, 82).
Згідно з постановою про накладення дисциплінарного стягнення від 15.10.2021 засудженому ОСОБА_1 за порушення режиму відбування покарання вчиненого 06.10.2021, оголошено сувору догану (а.с. 42).
Водночас 07.10.2021 начальником сектора та відділення соціально-психологічної служби сектору для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі майором внутрішньої служби ОСОБА_2 складено рапорт на ім`я начальника ДУ "БВК №70" про отримання дозволу на переміщення засудженого ОСОБА_1 з камери №11 сектору ДПВ до камери №16 сектору ДПВ, у якій утримується засуджений ОСОБА_3 ..
Згідно зі змістом рапорту №345 від 07.10.2021, складеного начальником сектору - начальником відділення соціально-психологічної служби для тримання для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі майором внутрішньої служби ОСОБА_4 повідомлено начальнику ДУ "БВК №70" проте, що засуджений ОСОБА_1 07.10.2021 порушив встановлені Кримінально-виконавчим кодексом України обов`язки засудженого.
У вказаному рапорті зазначено, що після доведення до відома засудженого   ОСОБА_1 змісту рапорту про його переміщення з камери №11 сектору ДПВ до камери №16 сектору ДПВ та поставлення вимоги зібрати особисті речі та переміститися для подальшого відбування покарання до камери №16 сектору ДПВ, засуджений ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу переміститись до іншої камери в категоричній формі. На неодноразові вимоги здійснити переміщення не реагував.
Вищезазначені обставини аналогічного змісту підтверджені працівниками ДУ "БВК №70" та зафіксовані у рапортах .
15 жовтня 2021 року засудженого ОСОБА_1 повідомлено про те що 18.10.2021 о 09 год. 00 хв. в приміщенні кабінету начальника колонії буде проведено засідання дисциплінарної комісії установи на якій буде розглянуто питання про можливість (доцільність) застосування стягнень, передбачених ст.132 КВК України за результатами проведеної перевірки по факту вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає в тому що, 07.10.2021 не виконав законної вимоги адміністрації установи, а саме переміститися до іншої камери.
Однак від підпису вказаного повідомлення засуджений ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить відповідний запис працівників установи на зазначеному повідомленні .
За результатами засідання дисциплінарної комісії установи, оформленого протоколом №77 від 18.10.2021, дисциплінарна комісія вирішила засудженого ОСОБА_1 , за невиконання законних вимог адміністрації, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення в карцер терміном на 14 діб .
Від підпису про отримання копії рішення про застосування дисциплінарного стягнення та ознайомлення з порядком його оскарження у встановленому законом порядку позивач відмовився, про що свідчать підписи уповноважених осіб ДУ "БВК №70" на виписці з протоколу №77 від 18.10.2021 засідання дисциплінарної комісії.
Водночас зміст постанови від 18.10.2021 про поміщення засудженого в карцер установи строком на 14 діб засудженому ОСОБА_1 оголошено 18.10.2021, про що свідчить його підпис на вказаному документі.
Вважаючи вищенаведені постанови протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки в даному випадку позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, тому колегія суддів надає оцінку апеляційній скарзі Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" в частині задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Згідно із ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.
Також згідно із ч. 2 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462 (далі - Правила), засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.
В силу приписів ч. 2 ст. 9 КВК України невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Так, згідно із ч. 1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Частинами 1, 16 ст. 134 КВК України передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.
Отже, відповідно до змісту описаних вище норм КВК України дисциплінарним проступком є протиправне, винне діяння особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань. При цьому, довести факт вчинення дисциплінарного проступку конкретною особою та наявності в її діях усіх ознак дисциплінарного проступку зобов`язаний персонал установи виконання покарань. Для цього адміністрації колонії надано ряд повноважень та покладено певні обов`язки, зокрема, адміністрація повинна провести відповідну перевірку, отримати пояснення особи, яка, на думку адміністрації, вчинила проступок, провести засідання дисциплінарної комісії питання про доцільність застосування стягнення, про яке повідомити таку особу, заслухати пояснення цієї особи на засіданні комісії, забезпечити таку особу можливістю скористатися послугами адвоката або фахівця в галузі права як під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, так і на самому засіданні тощо.
Вищенаведене вказує на те, що рішення адміністрації колонії про накладення на особу, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, буде правомірним лише у випадку, коли адміністрацією повністю дотримано процедури проведення перевірки певного факту, встановлено всі обставини та зібрано у встановленому законом порядку всі необхідні докази та забезпечено реалізацією зазначеною особою всіх наданих їй законом прав і гарантій.
З матеріалів справивстановлено, що відповідачем за результатом розгляду матеріалів відносно засудженого ОСОБА_1 за обставинами що відбувалися 06.10.2021 та 07.10.2021, описаними в рапортах (копії яких додані до матеріалів справи), призначено до розгляду на засіданні дисциплінарної комісії питання щодо притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності.
Процедура дисциплінарного провадження врегульована статтею 135 КВК України.
Так, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. (ч. 1 ст. 135 КВК України.).
До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки. (ч. 1 ст. 135 КВК України.).
Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби. (ч. 4 ст. 135 КВК України.).
Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.
Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. (ч. 5 ст. 135 КВК України.).
Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.
Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.
Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії. (ч. 6 ст. 135 КВК України.).
Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.
Засудженому протягом трьох робочих днів видається копія рішення про застосування до нього стягнення із зазначенням можливості та порядку його оскарження. (ч. 7 ст. 135 КВК України.).
З аналізу наведених норм слідує, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі можуть застосовуватися заходи стягнення, якщо установою виконання покарань доведено наявність у діях засудженого усіх ознак дисциплінарного проступку і дотримано процедуру накладення відповідного стягнення. Крім цього, стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого, а при призначенні заходів стягнення обов`язково мають враховуватися причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку.
За правилами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що при прийнятті спірних постанов відповідачем не встановлено та не враховано обов`язкові фактори, передбачені ст. 134 КВК України, а саме недоведеність вчинення позивачем дисциплінарних порушень, з огляду на відсутність доказів, які це підтверджують, та порушення процедури передбаченої ст. 135 КВК - не заслуховування пояснень засудженого на засіданні дисциплінарної комісії.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, засуджений ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року о 15 год. 30 хв. разом з юрисконсультом ДУ "БВК №70" Дмитром Поперечним приймали участь у судовому засіданні Сьомого апеляційного адміністративного суду в режимі відеоконференції.
Відповідно до змісту доповідної записки юрисконсульта ДУ "БВК №70" Дмитра Поперечного та рапортів працівників установи виконання покарань, зафіксовано, що 06 жовтня 2021 року о 15 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_1 знаходився в приміщенні для проведення відеоконференції з судом, де в грубій нетактовній формі висловлювався до представників адміністрації установи, чим принижував людську гідність та провокував конфлікт.
З огляду на вказане, відповідачем 15.10.2021 засудженому ОСОБА_1 оголошено сувору догану, відповідно до постанови про накладення дисциплінарного стягнення.
Окрім того, 07.10.2021 начальником сектору - начальником відділення соціально-психологічної служби для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі майором внутрішньої служби В.Бойко складено рапорт №345 у якому повідомлено начальнику ДУ "БВК №70" про те, що засуджений ОСОБА_1 07.10.2021 порушив встановлені Кримінально-виконавчим кодексом України обов`язки засудженого, а саме на вимогу зібрати особисті речі та переміститися для подальшого відбування покарання до камери №16 сектору ДПВ, засуджений ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу в категоричній формі.  
На неодноразові вимоги здійснити переміщення не реагував.
У зв`язку із зазначеними обставинами позивачу 18.10.2021 оголошено постанову про поміщення засудженого в карцер установи на 14 діб.
Суд вважає за необхідне зазначити, що до повноважень адміністративної юстиції не належить оцінка і кваліфікація тяжкості вчиненого проступку зі сторони засудженого. Межами розгляду вказаного спору є виключно оцінка дій і рішень відповідача на відповідність критеріям, встановленим у ч.2 ст.2 КАС України.
З огляду на системний аналіз вищевказаних норм права та враховуючи досліджені судом докази, суд зазначає, що до матеріалів адміністративної справи відповідачем не надано доказів кількісного складу постійно діючої дисциплінарної комісії ДУ "БВК №70".
У свою чергу, відповідно до змісту протоколів дисциплінарної комісії від 15.10.2021 №76 та від 18.10.2021 №77 відсутня інформація про те, яким чином її члени проголосували, чи був кворум під час прийняття вказаного рішення.
Окрім того суд зауважує, що відповідачем в порушення вимог ч.6 ст.135 КВК, не надано до суду беззаперечних доказів присутності позивача, як особи щодо якої приймалось рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, на засіданні дисциплінарної комісії 15.10.2021 та 18.10.2021.
У вищевказаних протоколах засідання дисциплінарної комісії зазначено лише про заслуховування інформації начальника відділення СПС про поведінку засудженого, який допустив порушення.
Водночас доказів про заслуховування усних чи врахування (наданням їм оцінки) письмових пояснень засудженого ОСОБА_1 при вирішенні питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відповідачем суду не надано.
Колегія суддів звертає увагу, що особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги (ч. 5 ст. 135 КВК України).
Також, згідно з ст. 59 Конституції України кожному гарантується право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.
Матеріали справи свідчать, що про проведення 12.10.2021 засідання дисциплінарної комісії установи засудженого було повідомлено вчасно - 11.10.2021, від підпису про ознайомлення засуджений ОСОБА_1 відмовився та відповідно до змісту письмових пояснень позивача та акту від 11.10.2021, заявив усне клопотання про перенесення засідання комісії, з метою залучення адвоката. Вказане прохання засудженого враховано, у зв`язку з чим засідання дисциплінарної комісії проведено 15.10.2021. Однак, доказів повідомлення позивачу дати засідання дисциплінарної комісії, з урахуванням заявленого ним клопотання про перенесення, матеріали справи не містять.
При цьому, відповідачем зазначено про участь представника засудженого адвоката Томашевської О.А. лише на засіданні дисциплінарної комісії 18.10.2021.
Положеннями ст. 132 КВК України в імперативній формі встановлено обов`язок адміністрації установи виконання покарання надати засудженому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги, якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до такої допомоги. Особливо актуальним дана обставина є з врахуванням того, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, застосовуються певні правові обмеження, що робить цю категорію осіб вразливою та менш захищеною.
Враховуючи ту обставину, що відповідач виніс оскаржувану постанову від 15.10.2021 без належних доказів надання позивачу можливості звернутися для отримання правової допомоги, окрім перенесення дати засідання дисциплінарної комісії та без надання до суду доказів повідомлення про зміну (перенесення) дати засідання дисциплінарної комісії, що у своїй сукупності призвело до порушення права позивача на доступ до правової допомоги, а тому суд вважає, що відповідач в даному випадку діяв протиправно.
Суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Європейський суд у справі Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" , заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" , заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).
Суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про правомірність постанов, в частині що оспорюється позивачем, суд досліджує дотримання відповідачем процедури та порядку їх винесення та не втручається у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення, допущені відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, при винесенні постанови від 15.10.2021 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та постанови від 18.10.2021 про поміщення засудженого в карцер установи строком на 14 діб, є підставою для визнання їх протиправними та скасування.
Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанов, є безпідставними, з огляду на слідуюче.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи в  даному випадку права та законні інтереси позивача, як засудженого, порушуються саме прийняттям постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 15.10.2021 та постанови про поміщення засудженого в карцер установи від 18.10.2021, а не діями ДУ "БВК №70" щодо їх винесення.
Крім того, публічно-правовий спір між сторонами виник у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішень (ДУ "БВК №70") при здійсненні владних управлінських функцій, а не певних юридично значимих дій, які можуть бути предметом судового оскарження окремо від цього рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної установи "Бердичівська виправна колонія (№70)" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Матохнюк Д.Б.