ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 120/2366/22-а
адміністративне провадження № К/990/32588/22, К/990/36151/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапи В. М.,
суддів: Єзерова А. А., Чиркіна С. М., 
розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 та ухвалу  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 (у складі колегії суддів: Матохнюка Д.Б. (суддя-доповідач), Білої Л.М., Гонтарука В.М.)  у справі №120/2366/22-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (далі - відповідач), у якому просила:
- визнати бездіяльність та дії відповідача протиправними;
- зобов`язати відповідача призначити житлову субсидію, починаючи з 30.04.2020 по 30.04.2022 за тарифом та розрахунком ціни на газ станом на час повного виконання судового рішення відповідачем;
- установити відповідачу десятиденний строк для подання до суду звіту про виконання судового рішення з дня набрання рішення законної сили.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернулася до відповідача з проханням проінформувати її чи приймалося рішення про призначення житлової субсидії за період з 30.04.2020 по 30.04.2021, а також за період 30.04.2021 по 30.04.2022, однак отримала відповідь про відсутність законних підстав призначення житлової субсидії позивачу за вказані періоди.
Позивач не погоджується із такою бездіяльністю відповідача, оскільки рішеннями у справі                                 № 120/3518/20-а та № 120/2357/21 заява від 18.12.2019 про призначення позивачу субсидії прийнята до розгляду, а за вказані періоди часу, змін як до площі будинку та проживаючих не відбувалося то призначення житлової субсидії має здійснюватися автоматично та не потребує повторного звернення до відповідача.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 закрито провадження в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити позивачеві житлову субсидію за період з 01.12.2019 по 30.04.2020  
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 про закриття провадження в частині позовних вимог, позивач звернулася з апеляційною скаргою на вказану ухвалу. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 повернуто особі, яка її подала.
У подальшому позивач вдруге звернулася із апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022.
Проте ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 повернуто особі, яка її подала.
Повертаючи апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційні скарги не відповідають вимогам статей 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме не підписані особою яка їх подала. У підсумку дійшов висновку,  що апеляційні скарги підлягають поверненню позивачеві.
Не погодившись з такими ухвалами суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просить скасувати ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 та від 28.11.2022. та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційних скарг зводяться до допущення судом апеляційної інстанції порушень норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Зокрема, скаржник зазначає, що у обох випадках до суду апеляційної інстанції подавалось два примірники апеляційної скарги, один з яких був підписаний. 
Відповідачем подані відзиви на касаційні скарги позивача, у яких просить оскаржувані судові рішення залишити без змін або закрити касаційні провадження у цій справі на підставі статті 339 КАС України, оскільки, на його думку, вказані скарги підписані ОСОБА_2 , а не позивачем ( ОСОБА_1 )
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування апеляційним судом норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України. Проте, таке право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Повертаючи апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційні   скарги не підписані, що в силу приписів пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України є підставою для їх повернення.
Водночас, в матеріалах справи наявні екземпляри апеляційних скарг позивача на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022, які в лівому верхньому куті першої сторінки під прізвищем позивача містять рукописний підпис.
Аналогічний підпис міститься на позовній заяві та касаційних скаргах позивача.
Таким чином, в розпорядженні суду апеляційної інстанції були наявні екземпляри апеляційних скарг з рукописним підписом особи, яка її подала.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що до суду апеляційної інстанції були подані апеляційні скарги, які не була підписані, особою, що її подала, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до хибного висновку про наявність підстав для повернення апеляційних скарг на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 120/11814/21-а.
Відповідно до частини 1 статті   353 КАС України підставою для скасування ухвали         судів першої та (або)       апеляційної       інстанцій і       направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
Частиною 4 статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом0
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За таких обставин відсутні підстави для направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, касаційні скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 та ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 - скасуванню.
Стосовно викладених у відзивах на касаційні скарги міркувань відповідача про закриття касаційних проваджень у цій справі, оскільки, на його думку, вказані скарги підписані ОСОБА_2 , а не позивачем ( ОСОБА_1 ) то суд такі відхиляє, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, на підтвердження вказаних обставин, а твердження відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях, які не можуть враховуватись судом. Окрім того, слід зазначити  що в матеріалах справи міститься позовна заява, копії апеляційних скарг та касаційні скарги, у яких у лівому верхньому куті міститься підпис особи, яка її подала. Над зазначеним підписом міститься текстовий напис « ОСОБА_1 ». При цьому норми КАС України не містять положень, які б зобов`язували особу, яка звертається до суду з відповідним процесуальним документом надавати суду доказ автентичності власного підпису, який міститься в такому документі.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_3  задовольнити частково. 
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 у справі № 120/2366/22-а скасувати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
Судді                                                                                           В. М. Шарапа
                                                                                          А. А. Єзеров
                                                                                          С. М. Чиркін