КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 травня 2023 року місто Київ
Справа № 752/23096/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1374/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача                                  Желепи О.В.,
суддів:                                                  Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.
за участю помічника судді, який за дорученням головуючого здійснює повноваження секретаря судового засідання Ковальової В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року (у складі судді Ольшевської І.О., повний текст складено 18.10.2022 року) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про зобов`язання вчинити певні дії
 
ВСТАНОВИВ
 
Позивач звернулась до суду з позовною заявою, з урахуванням заяви про уточнення вимог позову, та просить суд зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» зробити перерахунок незаконно нарахованого боргу за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій з грудня 2019 року, привівши у відповідність формування рахунків-повідомлень до рішення КМР від 17.04.2018 р. № 479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою послугою, право на здійснення якої виборюється на конкурсних засадах».
В обґрунтування позовної вимоги позивач зазначає, що їй відповідачем у період з грудня 2019 року по січень 2020 року здійснюється незаконне відображення в платіжних рахунках-повідомленнях у графі «перерахунок» «нуль». На думку позивача, відповідач мав здійснити перерахунок відповідно до рішення Київської міської ради від 17.04.2018 за № 479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюється на конкурсних засадах», яким виключено з тарифу «Утримання будинків та прибудинкових територій» із структури розрахунків тарифів послугу з вивезення побутових відходів та визначено її окремою комунальною послугою. У платіжних квитанціях постійно зазначається сума до сплати, яка не відповідає об`єктивним обставинам справи, а саме, проставляється тариф, який не був погоджений позивачем. На думку позивача, такі дії відповідача є незаконними та такими, які грубо порушують норми Закону України «Про відходи» та Закону № 1875- ІУ, рішення від 17.04.201 № 479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюється на конкурсних засадах».
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 24 грудня 2022 року подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Аргументуючи апеляційну скаргу, зазначає, що рішення не відповідає нормам Законів України та фактичним обставинам справи.  Посилання в рішенні суду на сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, виходячи з тарифів, затверджених рішенням КМДА від 06.06.2017р № 668 та додатків до даного рішення - вартість/тариф по АДРЕСА_1 встановлено в коефіцієнті «7.02» є не компетентним, тому що для будинку є і інший діючий тариф-6.38;
Вказує, що твердження, що матеріали справи не містять відомостей про те, що тарифи оскаржувались, чи скасовувались у будь якому порядку, що вказує на відсутність підстав стверджувати незаконність обрахувань відповідачем за послугу з управління багатоквартирним будинком є не об`єктивним, тому що тарифи, як такі, не є предметом позову. Предметом позову є незаконне нарахування плати за послуги, які відповідач не надає та маніпулювання при застосуванні тарифів для нарахування вартості наданих послуг;
Звертає увагу, що з введенням в дію Закону України «Про відходи» та рішення Київської міської ради від 17.04.2018 N9479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюється на конкурсних засадах», дану послугу виключено з тарифу послуги «Утримання будинків та прибудинкових територій». Вважає, що хоча тарифи залишились незмінними, насправді їх від кориговано в сторону зменшений вартості послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на вартість послуги з вивезення побутовим відходів та посилається на дані в рахунках - повідомленнях від липня місяця 2018 по грудень місяць 2019. Однак в грудні 2019 відповідач виставив до оплати суму, без відняття вартості послуги з вивезення відходів.         »
Вказує, що у Наказі №190 від 27.07.2018 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території» зазначено, що послуга з вивезення побутових відходів не включена до даного переліку.
Зазначає, що при нарахуванні плати за послуги за січень місяць 2020 року відповідач абсолютно незаконно застосував тариф 7.02 та знов не відняв вартість послуги з вивезення побутових відходів.
Зазначає, що незаконні дії відповідача підтверджуються і департаментом економіки та інвестицій КМДА відповіддю №050/20-167 від 09.01.2019 на запит ВГО «Спілка власників житла України». В ній зазначається, що «Враховуючи, що виконавці послуг з утримання будинків та прибудинкових територій перестали забезпечувати надання послуги з вивезення побутових відходів та з метою недопущення подвійного нарахування плати за цю послугу, відповідно до постанови КМУ від 11.12.2013 № 970, ці суб`єкти господарювання здійснюють перерахунок плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, шляхом зменшення вартості зазначеної послуги на вартість послуги з вивезення побутових відходів.
Позивач свої зобов`язання виконує повністю - вчасно сплачуючи послуги, навіть за умови, що останні надаються не в повному обсязі, не завжди вчасно та якісно.
Виконавцем послуги з вивезення побутових відходів визначено КП «Київкомунсервіс» плату за дані послуги позивач вносить вчасно та в повному обсязі згідно тарифів та обсягів, що затверджені відповідно до чинного законодавства.
Відповідачем послуга з вивезення побутових відходів не надається з липня 2018 року - відповідно і не повинна оплачуватись.
 
У судовому засіданні 02 травня 2023 року ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала. Представник відповідача - Ліва Г. П. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що послуга по вивезенню побутових відходів не входить до складової тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій з грудня 2019 року. Та частка , що припадала в тарифі на вивезення сміття  перерозподілена на інші види послуг, оскільки вони подорожчали, а тому тариф залишився незмінним проте вже без включення до нього вартості послуги , яка не надається.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
 
Так, в силу  ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловомубудинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» ( далі Закон ).
За визначеннями наданими у  п.п. 5,6,12 ст.1 Закону України «Про комунальні послуги»:
житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п.5);
індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6);
послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (п.12);
управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п.14).
Згідно з п.1 ч.1 ст.5 цього Закону житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Положеннями ст. 9 цього Закону визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Відповідно до п.5,6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання,надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
В порядку визначеному ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В силу  ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
 
Суд першої інстанції встановив, що позивачу нараховувались належні до сплати внески на утримання будинку та прибудинкової території, виходячи з тарифів, затверджених рішенням Київської міської державної адміністрації № 668 від 06.06.2017 р., зокрема відповідно до додатків зазначеного рішення вартість/тарифу по вул. Академіка Заболотного буд. 54 встановлена у коефіцієнті «7,02» та "6, 38" за умови оплати до 20 числа кожного місяця та відсутності заборгованості .
Матеріали справи не містять відомостей, про те, що вказані тарифи оскаржувались або скасовувались у будь-якому порядку, а тому відсутні підстави стверджувати про незаконність обрахувань відповідачем за послугу з управління багатоквартирним будинком.
Виконавцем послуг з вивезення побутових відходів відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.12.2017 № 1589 визначено КП «Київкомунсервіс».
З квітня 2019 року діють тарифи на послуги з вивезення побутових відходів, встановлені КП «Київкомунсервіс» розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450 в наступних розмірах: на послуги з вивезення твердих побутових відходів - 176,26 грн (з ПДВ) за 1 куб. м; на послуги з вивезення великогабаритних побутових відходів - 210,68 грн (з ПДВ) за 1 куб. м.
Норми надання послуг з вивезення твердих побутових відходів затверджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2012 № 2416, які з розрахунку на одну розрахункову одиницю (мешканець) на рік для житлових будинків із сміттєпроводами становлять 1,93 куб. м, без сміттєпроводів - 2,15 куб. м, а норма надання послуг з вивезення великогабаритних відходів - 12 відсотків від відповідних норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів.
Суд першої інстанції встановив,  що нарахування позивачу  за послуги з управління будинком(утримання будинку та прибудинкової території)  за спірний період проводились без порушення вимог Закону та прав позивача .
З такими висновками колегія суддів погоджується.
 
3 введенням в дію Закону України «Про відходи» та рішення Київської міської ради від 17.04.2018 №479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюється на конкурсних засадах», дану послугу виключено з тарифу послуги «Утримання будинків та прибудинкових територій».
Крім того, відповідно Наказу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києві» від 27 грудня 2019 року № 385/05 з 1 грудня 2019 року та в подальшому щомісячно у структурі діючої вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без зміни загального обсягу витрат та з урахуванням фактичної вартості наданих послуг, відповідач здійснив перерозподіл витрат по складовій «Витрати з вивезення Та знешкодження твердих побутових, великогабаритних, рідких відходів» на витрати по складових вартості: «Прибирання прибудинкової території», «Прибирання сходових кліток», «Технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації», «Технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо-будинкових інженерних систем у разі їх наявності» та «Прибирання i вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду».
Відповідно до п. 4.3. 6) Договору, що був опублікований Відповідачем на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (що діяла до 13.09.2018), в засобах масової i інформації, в газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 99(4695) від 14.07.2015, і прийнятий Позивачем, Виконавець (Відповідач) має право під час виконання робіт у разі потреби здійснювати перерозподіл витрат у структурі тарифів/вартості на послуги без зміни загального обсягу таких витрат, передбаченими кошторисами доходів і витрат та з утриманням фактичної вартості наданих послуг у межах встановлених тарифів.
Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження, що відповідач не виконуючи послугу з вивезень побутових відходів незаконно здійснює нарахування за вказану послугу  . Також позивач вважає, що з грудня 2019 року відповідач неправомірно перестав віднімати кошти з витрат на утримання будинку, які раніше припадали на вивезення побутових відходів в загальній структурі тарифу. 
Однак дане твердження спростовується Витягом відповідача «Витрати та структура витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», з аналізу якого вбачається, що послуга з вивезення побутових відходів не включена в цей перелік з грудня 2019 року. Відповідач не змінюючи загального тарифу зробив перерозподіл витрат у структурі тарифу витрат на утримання будинку, збільшивши свої витрати на послуги, які пов`язані з виплатою заробітної плати працівників відповідача та з подорожчанням інших послуг, що надаються, порівняно з часом на який первинно встановлювався тариф. (з 2017 року до 2019 року)
Суд приходить до висновку, що відповідач мав на це повноваження, відповідно до Типового договору про надання послуг, за яким на даний час позивачу надаються послуги.
Так як мешканці будинку в, якому проживає позивач не визначились з організацією, яка на конкурсній основі була б обрана для надання послуг з управління будинком, а також КМДА також не визначила таку організацію, відповідач продовжує надавати послуги з утримання будинку.
Посилання позивача на те, що їй неправомірно нараховується борг є безпідставні  , а відповідно і доводи позивача про відсутність підстав для застосування тарифу 6,38, замість 7, 02 так як вона не є боржником та проводить оплату до 20 числа кожного місяця не приймаються судом.
Позивач пояснила, що вона сплачувала кошти за утримання будинком, віднімаючи щомісячно суму, яка раніше припадала на вивезення побутових відходів, так як вказану послугу надавала інша організація,  яку вона оплачувала окремо.
Враховуючи вищенаведені висновки про те, що відповідач з грудня 2019 року вже нараховував кошти за утримання будинку, не включаючи до  структури тарифу послугу з вивезення сміття, відповідно утворилась заборгованість, через оплату позивачем меншої суми ніж нараховувалась до оплати.
Посилання позивача на лист департаменту економіки та інвестицій КМДА  №050/20-167 від 09.01.2019 на запит ВГО «Спілка власників житла України», якому зазначалося, що  виконавці послуг з утримання будинків та прибудинкових територій перестали забезпечувати надання послуги з вивезення побутових відходів та з метою недопущення подвійного нарахування плати за цю послугу, відповідно до постанови КМУ від 11.12.2013 № 970, ці суб`єкти господарювання здійснюють перерахунок плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, шляхом зменшення вартості зазначеної послуги на вартість послуги з вивезення побутових відходів, не спростовує висновку суду, що відповідач вказане роз`яснення виконував та до листопада 2019 року проводив відповідне зменшення, а з грудня 2019 року відповідач скористався своїм правом на встановлення своїх витрат в  структурі тарифу і не змінюючи його загальний розмір, з огляду на збільшення витрат на інші види послуг, які також входять до структури тарифу правомірно нараховував позивачу до сплати кошти в тому ж само розмірі, але при цьому вже не включаючи до тарифу послугу з вивезення побутового сміття, яку відповідач не надавав.
 
Таким чином доводи апеляційної скарги позивача щодо невірного вирішення судом першої інстанції позовних вимог не знайшли свого підтвердження, висновки суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для здійснення перерахунку відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Судом першої інстанції надано вірну оцінку обставинам справи, в межах заявлених позовних вимог, вірно вирішено спір по суті. Тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, підстави для компенсації позивачеві понесених нею витрат пов`язаних з переглядом  справи апеляційним судом також відсутні.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених статтею 389ЦПК України.
 
Головуючий                                                                                               О.В. Желепа 

Судді                                                                                                            О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна