ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року 
м. Київ

справа № 560/10571/21
адміністративне провадження № К/990/24737/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників у касаційній інстанції справу № 560/10571/21
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибак Ірина Валеріївна, 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року, ухвалене суддею Козачок І.С.
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року, ухвалену колегією суддів у складі головуючого судді Шидловського В.Б., суддів Боровицького О.А., Курка О.П.,

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.  ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - відповідач, ГУ НП в Хмельницькій області), в якому просив:
1.1. визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.02.2021 до 27.05.2021.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час звільнення (наказ від 22.02.2021 № 85 о/с) зі служби йому не була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні. Вказану одноразову грошову допомогу відповідач виплатив лише 27.05.2021, а тому оскільки остаточний розрахунок був здійснений лише у травні 2021 року, відповідно до положень статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) позивач уважає, що має право на отримання коштів за час затримки розрахунку.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3.  ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Шепетівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області. Наказом ГУ НП в Хмельницькій області від 22.02.2021 № 85 о/с позивач був звільнений зі служби в поліції з 23.02.2021, отримавши розрахунок за час служби.
4. Згідно з довідкою управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Хмельницькій області від 16.09.2021 №467, платіжним дорученням від 24.02.2021 №587 ГУ НП в Хмельницькій області на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховане грошове забезпечення за 23 дні лютого 2021, компенсація відпустки за фактично відпрацьований час у 2021 році, та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 22284,23 грн.
5. Також відповідач перерахував позивачу 27.05.2021 (дата операції 28.05.2021) суму одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 190409,84 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2242 та випискою по картковому рахунку позивача. відкритому в АТ КБ Приватбанк.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
6. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.12.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2022, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
7. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу протягом трьох робочих днів після надходження коштів від Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України, тобто у строки, передбачені пунктом 8 розділу VI Порядку № 260, який був чинним на день звільнення позивача. За таких обставин, на думку судів попередніх інстанцій, відповідач не порушив строки виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.
7.1. Суди попередніх інстанцій зауважили, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 № 539 затверджено зміни до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок № 260) та виключено пункт 23 розділу І цього Порядку згідно якого передбачалося, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування якої здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
7.2. Натомість вказаним наказом розділ VI Порядку № 260 доповнено пунктом 8, згідно з яким одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.
7.3. На спростування доводів позивача суди попередніх інстанцій зазначили, що в спірних правовідносинах повинні застосовуватися саме приписи Порядку № 260, а не приписи КЗпП України, оскільки вказаний порядок є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює умови виплати грошового забезпечення поліцейським, в той час як приписи КЗпП України повинні бути застосовані у разі відсутності врегулювання правовідносин спеціальними нормативними актами.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
8. Від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибак Ірина Валеріївна, до Верховного Суду (далі - Суд) 12.09.2022 надійшла касаційна скарга на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.12.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі № 560/10571/21, в якій сторона позивача, з урахуванням заяви про усунення недоліків касаційної скарги, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
9. Підставою касаційного оскарження визначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) із посиланням у касаційній скарзі на те, що не було ураховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.05.2019 у справі № 805/294/16-а та від 29.01.2020 у справі № 440/4332/18 щодо застосування Порядку № 260, статей 94, 102 Закону України "Про Національну поліцію" та статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
9.1. Так, скаржник зазначає, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII та Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393). Указані законодавчі акти визначають, що така допомога виплачується особам, які «звільняються» зі служби, а відтак, допомога при звільненні має бути виплачена не пізніше дня звільнення зі служби. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 справі № 440/4332/18.
9.2. У постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №440/4332/18 було сформовано такі правові висновки: 1) одноразова грошова допомога при звільненні поліцейських є соціальною гарантією при звільненні та не входить до структури грошового забезпечення поліцейських; 2) ця допомога виплачується особам, які «звільняються» зі служби, а відтак, допомога при звільненні має бути виплачена не пізніше дня звільнення зі служби.
9.3. А тому, на переконання сторони позивача, суди попередніх інстанцій мали б застосувати до спірних правовідносин норми Закону №2262-XII та Порядку №393, та не застосовувати норми розділу VI Порядку № 260.
9.4. Скаржник підкреслює, що положення статті 116 КЗпП України передбачають обов`язок виплатити поліцейському, який звільняється зі служби, одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби. Тобто, зазначена одноразова грошова допомога належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України.
9.5. При цьому, як зауважує представник позивача, статтею 117 КЗпП України визначено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, зокрема частиною першою цієї статті встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
9.6. Крім того, підставою для відкриття касаційного провадження є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пункті 3 частини четвертої статті 328 КАС України, із посиланням у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування до спірних правовідносин пункту 8 розділу VI Порядку № 260 після внесених змін наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 № 539.
9.7. Сторона позивача зазначає, що положення розділу VI Порядку № 260 не можуть застосуватися до цих спірних відносин, як такі, що суперечить положенням Закону №2262-XII.
10. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.11.2022 відкрите касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою. Вказаною ухвалою витребувано з Хмельницького окружного адміністративного суду справу №560/10571/21, яка надійшла до Суду 13.02.2023.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 09.06.2023 закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Позиція інших учасників справи
12. Від ГУ НП в Хмельницькій області, до Суду 23.08.2022 надійшов відзив на касаційну скаргу, де відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
12.1. У цьому відзиві відповідач наголошує, що виплата позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби здійснювалася відповідно до розділу VI Порядку № 260, у редакції чинній з 21.08.2020 після внесення відповідних наказом МВС України від 17.07.2020 № 539, пунктом 8 розділу VI якого визначено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.
12.2. Відповідач стверджує, що відповідні кошти на виплату позивачу одноразової грошової при звільненні зі служби ГУНП в Хмельницькій області отримало від Національної поліції України лише 26.05.2021, а вже 28.05.2021 відповідна сума грошового забезпечення була перерахована на картковий рахунок позивача, тобто в межах строку в п`ять робочих днів, після їх надходження, як це й визначено пунктом 8 розділу VI Порядку № 260.
12.3. Вищевказане, на думку ГУ НП в Хмельницькій області, свідчить про безпідставність позовних вимог позивача, та законність рішення Хмельницького окружного адміністративного суду та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду.
12.4. Також 17.02.2023 від ГУ НП в Хмельницькій області до Суду надійшли додаткові пояснення у яких відповідач просить врахувати, висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 8 розділу VI Порядку № 260 та статті 117 КЗпП України, викладені у постанові від 23.11.2022 у справі №160/20449/21 у подібних правовідносинах.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
13. Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
14. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15. Спір у цій справі виник з приводу наявності/відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейського зі служби, за умови її виплати у строки визначені пунктом 8 розділу VI Порядку № 260, а саме застосування статті 117 КЗпП України.
16. Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи, оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, колегія суддів виходить із такого.
17. Касаційне провадження у справі, що розглядається, відкрите з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
18. Колегія суддів враховує, що після відкриття касаційного провадження у цій справі Верховний Суд вже сформував правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування пункту пунктом 8 розділу VI Порядку № 260 та статті 117 КЗпП України, який викладено, зокрема, у постановах від 23.11.2022 у справі № 160/20449/21, від 24.11.2022 у справі №160/19343/21, від 15.02.2023 у справі № 160/19339/21 та від 18.05.2023 у справі № 240/37652/21.
19. Висновки Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи і колегія суддів не бачить підстав для відступу від цих висновків, уважає їх застосовними до обставин цієї справи і надалі зауважує таке.
20. Відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
21. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (частина друга статті 94 Закону № 580-VIII).
22. На виконання приписів, зокрема, статті 94 Закону № 580-VIII Міністерство внутрішніх справ України наказом від 06.04.2016 № 260 затвердило Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260). У пункті 3 цього наказу (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 № 539 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260» (далі - наказ № 539) визначено, що видатки, пов`язані з набранням чинності цим наказом, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті на утримання Національної поліції (крім поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.
23. Згідно із Наказом № 539 (який набрав чинності з 21.08.2020) Порядок № 260 доповнено також новим розділом VI «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні із служби».
24. Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 260 поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
25. За змістом пунктом 7 розділу VI Порядку № 260 у наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат.
26. Згідно з пунктом 8 розділу VI Порядку № 260 одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.
27. Поряд із цим, наказом № 539 було виключено пункт 23 розділу І Порядку № 260, згідно якого поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.
27.1. При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.
27.2. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
28. Відповідно до статті 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - «Закон № 2262-ХІІ»).
29. Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
30. Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється, зокрема, Національною поліцією за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання (частини четверта статті 9 Закону № 2262-ХІІ).
31. Норми аналогічного змісту, які зазначені у частині другій статті 9 Закону № 2262-ХІІ, містяться також і в пункті 10 Порядку № 393, за текстом якого військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
32. Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови (абзац восьмий пункту 10 Порядку № 393).
33. Військовослужбовцям, поліцейським, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки, звільненим із служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і в закладах вищої освіти із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, Службі судової охорони, Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали (абзац другий пункту 14 Порядку № 393).
34. В силу приписів частини першої статті 116 КЗпП України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних відносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
35. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
36. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум.
37. Верховний Суд, зокрема і в справах цієї категорії, неодноразово висловлював правову позицію про те, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство може застосовуватися у випадках, коли норми спеціального законодавства не регулюють спірних правовідносин або коли про це зазначено у спеціальному законі.
38. Так, згідно преамбули Закону № 580-VIII, цей закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тобто є основним/спеціальним для правовідносин, зокрема з яких виник цей спір.
39. В контексті предмету цього спору вказаний Закон містить дві бланкетні норми - статті 94 і 102 - на підставі яких у поліцейського при звільненні зі служби в поліції може виникати право на отримання одноразової грошової допомоги (якщо будуть дотримані відповідні умови).
40. Своєю чергою частина друга статті 94 «Грошове забезпечення поліцейських» Закону № 580-VIII в частині порядку виплати грошового забезпечення має посилання на Порядок № 260, який було затверджено на виконання цієї статті про що прямо зазначено у відповідно наказі від 06.04.2016 № 260.
41. Стаття 102 «Пенсійне забезпечення поліцейських» Закону № 580-VIII щодо виплати одноразової грошової допомоги після звільнення відсилає до Закону № 2262-ХІІ, а саме до положень статті 9 Закону № 2262-ХІІ, які визначають підстави/умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, зокрема, зі служби в поліції, її розмір, джерела виплати.
42. Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають на це право відповідно до Закону № 2262-ХІІ, визначає Порядок № 393, який було затверджено на виконання цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (з наступними змінами і доповненнями).
43. На виконання, Порядку № 393 Міністерство внутрішніх справ України наказом № 539 доповнило Порядок № 260, зокрема, розділом VI «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні із служби». Окремі положення цього розділу узгоджуються за своїм змістом із положеннями частини другої статті 9 Закону № 2262-ХІІ і пункті 10 Порядку № 393 (щодо розміру одноразової грошової допомоги при звільненні і джерел її виплати).
44. Водночас, приписи пункту 8 розділу VI цього Порядку (в редакції, чинній з 21.08.2020) встановлюють строк виплати одноразової грошової допомоги (те, про що не зазначено в інших спеціальних для цих відносин нормативних актах): не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом . 
45. Аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти, якими врегульовано спірні правовідносини, Верховний Суд у постанові від 23.11.2022 у справі № 160/20449/21 дійшов висновку, що положення цього пункту треба розуміти так, що виплата одноразової грошової допомоги (при звільненні зі служби в поліції) має відбутися протягом двох місяців від дати звільнення, тобто може не збігатися з датою звільнення; виплата цієї допомоги поза двомісячним строком теж можлива, якщо бюджетні кошти, призначені для цих потреб, надійшли пізніше зазначеного терміну (по спливу двох місяців), але в такому разі одноразова грошова допомога має бути виплачена протягом п`яти робочих днів після їх надходження.
46. Верховний Суд у цій справі зауважив, що положення статей 116, 117 КЗпП України - загального для цих правовідносин закону - інакші за змістом, але це не дає підстав вважати, що вони мають пріоритетне застосування чи взагалі підлягають застосуванню при вирішенні цього спору.
47. Отримання одноразової грошової допомоги при звільненні (та умови, за яких це право може бути реалізоване) передбачене законами № 580-VIII, № 2262-ХІІ і конкретизоване у виданих на їх підставі підзаконних нормативних актах (одним з яких є Порядок № 260), норми яких мають сприяти реалізації приписів зазначених законів.
48. Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції є одним із аспектів проходження публічної служби в Національній поліції України і норми законів та підзаконних актів (окремі з яких написані вище), які регулюють цей сегмент питань, є спеціальні для цих правовідносин.
49. Таким чином, за висновком Суду, строки виплати одноразової грошової допомоги, право на отримання якої встановлює Закон № 580-VIII і - опосередковано через його статтю 102 - Закон № 2262-ХІІ, передбачені у пункті 8 розділу VI Порядку № 260 (в редакції, яка діє з 21.08.2020), а тому немає підстав вважати, що норми спеціального законодавства не регулюють цих правовідносин як умову для (субсидіарного) застосування загального [трудового] законодавства, зокрема статей 116, 117 КЗпП України. Крім того, коли спеціальні норми інакше регулюють певні питання щодо проходження публічної служби, то це ще не свідчить про наявність прогалини у їх регулюванні, яку можна заповнити чи замінити загальними нормами.
50. Повертаючись до обставин цієї справи необхідно зазначити, що позивач звільнений зі служби в поліції 22.02.2021 та відповідно мав право на отримання одноразової грошової допомоги, які і була виплачена йому відповідачем 27.05.2021 (дата операції 28.05.2021). Як пояснив відповідач, це зумовлено очікуванням бюджетних коштів для цих потреб, після надходження яких одноразова грошова допомога при звільненні була виплачена позивачу протягом трьох робочих днів з дня їх надходження від Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України тобто у строки, передбачені пунктом 8 розділу VI Порядку № 260, який був чинним на день звільнення позивача.
51. Зважаючи на приписи пункту 8 розділу VI Порядку № 260 колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що відповідач не допустив порушень при розрахунку із позивачем, не виплативши йому одноразової грошової допомоги саме в день звільнення 22.02.2021.
52. Варто також зазначити, що наявність словосполучення «при звільненні» після слів «одноразова грошова допомога» у цьому контексті вказує не на дату/строк її виплати, а на підставу/подію, з якою пов`язується її виплата й визначає цільове призначення цього платежу. 
53. У аспекті доводів касаційної скарги щодо необхідності застосування до спірних правовідносин саме норми Закону №2262-XII та Порядку №393, та не застосовувати норми розділу VI Порядку № 260 колегія суддів зауважує, що розміщеннях окремих із цих спеціальних норм у підзаконному нормативному акті (з уваги на спосіб, у який законодавець врегулював відносини у сфері проходження публічної служби у Національній поліції України) в описаній ситуації не применшує їхньої юридичної сили перед нормою загальною, яка може застосуватися до відносин публічної служби, у цьому випадку, лише субсидіарно.
54. Підсумовуючи колегія суддів зазначає, що за встановлених цієї справи і нормативного регулювання спірних відносин суди попередніх інстанцій правильно зазначили про відсутність підстав для стягнення з ГУ НП в Хмельницькій області на підставі статті 117 КЗпП України середнього заробітку за час затримки виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
55. Отже, доводи касаційної скарги позивача про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин приписів пункту 8 розділу VI Порядку № 260 та статті 117 КЗпП України, за відсутності висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.
56. При цьому, суд касаційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин уважає за необхідне урахувати вже сформовані Верховним Судом за подібних правовідносин висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права.
57. Стосовно доводів касаційної скарги про не врахування судом першої й апеляційної інстанцій висновків щодо застосування положень статей 116 та 117 КЗпП України, викладених у постановах Верховного Суду 16.05.2019 у справі № 805/294/16-а та від 29.01.2020 у справі № 440/4332/18, то необхідно зауважити, що постанови Верховного Суду у цій категорії спорів, на які посилається позивач ухвалені за інакшого нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, які, виникли до 21.08.2020, тобто до дати набрання чинності наказу №539.
58. До набрання чинності змінами, внесеними цим наказом, Порядок №260 не містив положень, які регулювали, зокрема, строк виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції (тобто розділу VІ не було). Водночас, спірні правовідносини в цій справі пов`язуються зі звільненням позивача зі служби в поліції, яке відбулося 22.02.2021, а отже на дату виникнення цього спору нормативне регулювання цих відносин змінилося.
59. Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судами обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
60. За таких умов, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
61. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
62. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
63. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибак Ірина Валеріївна, залишити без задоволення.
2. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року у справі № 560/10571/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько  А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов